Справа № 750/3384/20 	Головуючий у 1 інстанції Сапон А. В. 	
Провадження № 33/4823/255/20 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2020 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:
головуючого судді - Оседача М.М.,
за участі захисника-адвоката - Руденка П.С., 
особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 червня 2020 року, 
                                    В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі  10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.  
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 420 грн. 40 коп.
Як встановив суд, ОСОБА_1 18 квітня 2020 року о 09 год. 20 хв. в с. Жавинка, Чернігівського району, біля річ порту, керував транспортним марки «ВАЗ-2104» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з ротової порожнини, почервоніння очей, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чи  порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.  
  
Не погоджуючись з вказаною постановою суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності була подана апеляційна скарга, в якій він просить її скасувати, та закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Вважає рішення суду першої інстанції таким, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Зокрема, звертає увагу на те, що у працівників поліції були відсутні технічні засоби фото та відеозйомки, які б мали бути, відповідно до наказу МВС України від 18.12.2019 року №1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису». Проте, звертає увагу на відомості здобуті шляхом перегляду  відеоматеріалу, відповідно до якого, йому не представились, люди в форменному одязі належним чином не запропонували пройти огляд на стан спяніння, натомість лише чітко констатували відмову від проходження такого огляду. При цьому вказує, що зупинка транспортного засобу має бути вмотивованою та обґрунтованою, тобто задокументованою для можливості належного доведення вказаного факту. Зазначає, що не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці, однак працівники поліції не запропонували йому інших альтернативних варіантів, так як проходження огляду в закладі охорони здоров`я.   

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вислухавши захисника-адвоката Руденка П.С. та пояснення ОСОБА_1 , які підтримали вимоги викладені в поданій  апеляційній скарзі, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП притягненню до адміністративної відповідальності підлягають особи, що здійснюють керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.   
  Суд першої інстанції на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів дійшов обґрунтованого висновку про те, що в діях      ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення. 
  Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд виконав вимоги ст. 280 КУпАП, повно з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та вірно прийшов до висновку про наявність в  діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 

Не зважаючи на категоричне невизнання своєї вини особою правопорушником, вона підтверджується даними, що містяться:
-в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №381980, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій особою правопорушником, і є одним з джерел доказів, відповідно до якого ОСОБА_1 18 квітня 2020 року о 09 год. 20 хв. в с. Жавинка, Чернігівського району, біля річ порту, керував транспортним марки «ВАЗ-2104» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з ротової порожнини, почервоніння очей, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чи  порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 3);
-письмовими поясненнями ОСОБА_1 , викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, згідно з якими «йому працівники поліції запропонували проїхати на медосвідування до лікарні, або на камеру засвідчити відмову від проходження такого огляду, в зв`язку з чим, він вирішив відмовитись від проходження огляду», та засвідчив це своїм власноручним підписом (а.с. 3);
-наданими письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та      ОСОБА_3 відповідно до яких в їх присутності ОСОБА_1 , за наявності ознак алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан такого  сп`яніння у встановленому законом порядку, а також, власноручно здійснив запис у протоколі в графі «пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності», що засвідчив своїм власноручним підписом (а.с. 5);
-даними розписки ОСОБА_1 , відповідно до яких, він зобов`язався не керувати транспортним засобом (а.с. 6);
-відеоматеріалом з нагрудної камери поліцейського, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_1 чітко висловився з приводу відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків (а.с. 25).
Крім того, інспектор поліції Булах В.М., під час надання ним пояснень в суді апеляційної інстанції, підтвердив достовірність даних, що містяться в письмових матеріалах справи, та засвідчив відповідність відеозапису тим обставинам, які мати місце під час зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 ..  
Як вбачається з переглянутого відеозапису нагрудної відеокамери, матеріали здобуті за її допомогою є якісними за своїми характеристиками щодо цінності інформації яку вони несуть, а дані, здобуті за її допомогою на підтвердження вищенаведених доказів, слід вважати належним доказом по справі, а тому, твердження апелянта з приводу незаконності даного доказу є необґрунтованими та безпідставними.
Виходячи з вищевказаного також не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_1   з приводу того, що працівниками поліції не здійснювалась відео фіксація вчиненого правопорушення, оскільки в них були відсутні відповідні технічні засоби, так як воно повністю спростовується наявним в матеріалах справи про адміністративне правопорушення диском з відеозаписом щодо вчиненого ОСОБА_1 адміністративного порушення. 
Твердження ОСОБА_1 , висловлене в поданій ним апеляційній скарзі з приводу того, що працівниками поліції не було запропоновано йому альтернативних варіантів з приводу проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, є такими, що суперечать матеріалам справи, оскільки він сам в своїх поясненнях під час складання протоколу вказав про те, що працівники поліції йому запропонували проїхати на медосвідування до лікарні, а бо ж, в разі незгоди з цим, засвідчити відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, на пропозицію яких він відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку.  
Крім того, посилання автора апеляційної скарги на те, що його було безпідставно зупинено працівниками поліції не заслуговують на увагу виходячи з наявної в матеріалах справи постанови від 18 квітня 2020 року за порушення ним п.п. 2.3 «в» ПДР України, а саме за керування транспортним засобом без ременя безпеки, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП, яку ОСОБА_1 було отримано, та засвідчено його власноручним підписом. 
Доводи апеляційної скарги з приводу того, що працівниками поліції були зафіксовані не всі події, які мали місце під час зупинки транспортного засобу особи правопорушника, а лише  його  відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, на думку суду апеляційної інстанції, є такими, що заслуговують на увагу, однак, в таких діях працівників поліції суд не вбачає порушень,  виходячи з того, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а отже, працівники поліції вчинили всі відповідні та послідовні дії за для забезпечення підтвердження саме цього факту. 
Крім того, у відповідності до  Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1408/27853 від 10 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейські в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
В даному випадку, поліцейським при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , та інших адміністративних матеріалів, на підтвердження його вини, було в повному обсязі дотримано вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву. 
Твердження, викладене в апеляційній скарзі з приводу відсутності у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення та відсутності його вини, внаслідок того, що дане адміністративне правопорушення він не вчиняв, є таким, що не знайшло свого підтвердження під час перевірки доказів, які були предметом дослідження як  в суді першої інстанції, так і під час перегляду справи апеляційним судом.

Така позиція особи правопорушника розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності      ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення. 
Порушень закону, що тягнуть скасування постанови суду, як про це йде мова в поданій апеляційній скарзі, при апеляційному розгляді справи не було встановлено.
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не вбачається.  
           Керуючись ст.ст. 245, 293, 294 КУпАП,  апеляційний суд - 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП  - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.   

Суддя	М. М. Оседач