ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«31» серпня 2020 року 
м. Харків
справа № 644/5583/15-ц
провадження 22ц/818/3315/20
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого -          Бурлака І.В., (суддя-доповідач),
суддів -          Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,
за участю секретаря - Колосовської А.Р., 
учасники справи: 
заявник – Акціонерне товариство «Асвіо Банк», представник заявника – Ткаченко Володимир Михайлович,
заінтересовані особи – Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Актив-Банк», ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Роял-2014», Приватне підприємство «Спіка», Товариство з обмеженою відповідальністю «Спіка-Плюс»
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 березня 2020 року в складі судді Черняка В.Г.
  в с т а н о в и в:
У січні 2020 року Акціонерне товариство «Асвіо Банк», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Актив-Банк», ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Роял-2014», Приватне підприємство «Спіка», Товариство з обмеженою відповідальністю «Спіка-Плюс» звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, яку в подальшому доповнив.

Заява мотивована тим, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 червня 2016 року у справі № 644/5583/15-ц відмовлено у задоволенні позовних вимог Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Актив-Банк» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Роял-2014» про визнання правочину недійсним.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 29 листопада 2016 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» задоволено, рішення суду скасовано та прийнято рішення про задоволення позову, визнано недійсним договір купівлі-продажу від 01 липня 2014 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Актив-Банк» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. та зареєстрований в реєстрі за № 1146.

Постановою Верховного Суду від 20 березня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Апеляційного суду Харківської області від 29 листопада 2016 року залишено без змін.

Зазначив, що Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Актив-Банк» та Акціонерним товариством «Асвіо Банк» укладено договір № 54-UA-ЕА-2019-10-16-000024-b_1 про відступлення права вимоги від 06 листопада 2019 року, відповідно до умов якого Акціонерне товариство «Асвіо Банк» набув у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» до позичальників та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи право вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за кредитними договорами, та/або договорами застав та/або договором поруки з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них згідно реєстру у додатку № 1 до цього договору.

Зазначив, що відповідно до додатку № 1 до вказаного договору серед договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами є: договір про здійснення кредитних операцій № 1016/01 від 16 жовтня 2013 року; договір про внесення змін та доповнень № 1 від 18 жовтня 2013 року до договору про здійснення кредитних операцій № 1016/01 від 16 жовтня 2013 року; договір про внесення змін та доповнень № 2 від 31 жовтня 2013 року до договору про здійснення кредитних операцій № 1016/01 від 16 жовтня 2013 року; договір про внесення змін та доповнень № 3 від 05 листопада 2013 року до договору про здійснення кредитних операцій № 1016/01 від 16 жовтня 2013 року; договір про внесення змін та доповнень № 4 від 10 грудня 2013 року до договору про здійснення кредитних операцій № 1016/01 від 16 жовтня 2013 року, позичальником яких є Приватне підприємство «Спіка».

Вказав, що відповідно до акту приймання-передачі документів від 06 листопада 2019 року за договором № 54-UA-ЕА-2019-10-16-000024-b_1 про відступлення права вимоги від 06 листопада 2019 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Актив-Банк» передав, а Акціонерне товариство «Асвіо Банк» прийняв документи, які підтверджують дійсність та наявність права вимоги до боржника.

Вважав, що у зазначеному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, і замість Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» новим кредитором є Акціонерне товариство «Асвіо Банк».

В додаткових поясненнях Акціонерне товариство «Асвіо Банк» зазначив, що з набранням чинності судовим рішенням від 29 листопада 2016 року, припинено право власності ОСОБА_1 на нерухоме майно за договором купівлі-продажу № 1146, тому Акціонерне товариство «Асвіо Банк», як правонаступник Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» має право здійснити дії щодо скасування запису про державну реєстрацію прав в Державному реєстрі прав на нерухоме майно.

Просив здійснити заміну сторони (стягувача) з виконання рішення у справі № 644/5583/15-ц з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» на його правонаступника Акціонерне товариство «Асвіо Банк».

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 березня 2020 року заяву Акціонерного товариства «Асвіо Банк» про заміну сторони виконавчого провадження – задоволено, замінено сторону (стягувача) з виконання рішення суду з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» на його правонаступника Акціонерне товариство «Асвіо Банк» у справі № 644/5583/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Роял-2014», треті особи: Приватне підприємство «Спіка», Товариство з обмеженою відповідальністю «Спіка-Плюс» про визнання правочину недійсним.

Не погоджуючись з ухвалою суду  ОСОБА_1 через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та постановити ухвалу, якою заяву Акціонерного товариства «Асвіо Банк» залишити без задоволення.

Вважав, що суд не звернув увагу на те, що жодних повідомлень про судовий розгляд він не отримував, що позбавило його надати свої заперечення на таку заяву; що виключно до функцій державної виконавчої служби в особі державного виконавця належить функція по роботі з реєстрами щодо скасування запису про державну реєстрацію прав в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, а якщо йде мова про заміну сторони у виконавчому провадженні, саме для такої дії, то при поданні заяви до суду, що видав виконавчий документ, з заявою про заміну сторони стягувача, обов`язковою умовою є доведеність існування такого виконавчого провадження з конкретним зазначенням номеру виконавчого провадження, дати відкриття виконавчого провадження, найменування боржника у виконавчому провадженні та вид стягнення; що суд першої інстанції вирішив права та обов`язки всіх відповідачів у справі, що не відповідає по суті та по сенсу описової частини оскаржуваної ухвали; що із змісту ухвали взагалі не зрозуміло хто є боржником, та чи є він в принципі, та у якому саме виконавчому провадженні.

01 червня 2020 року до суду апеляційної інстанції від представниці заявника надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник вважав судове рішення законним, а апеляційну скаргу – необгрунтованою. При цьому підкреслив, що правонаступництво може мати місце на будь – якій стадії цивільного процесу як з моменту відкриття провадження у справі до ухвалення судового рішення, так і після його ухвалення.

31 серпня 2020 року від представниці ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача та представника відповідача, яку задоволено.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу  ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду – залишити без змін.

Ухвала суду першої інстанції, з висновком якої погоджується колегія суддів, мотивована тим, що Акціонерне товариство «Асвіо Банк» набув статусу нового кредитора за кредитним договором, а тому наявні усі підстави для заміни сторони виконавчого провадження.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Апеляційного суду Харківської області від 29 листопада 2016 року у справі № 644/5583/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Роял - 2014», треті особи: Приватне підприємство «Спіка», Товариство з обмеженою відповідальністю «Спіка - Плюс», приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Г.І. про визнання правочину недійсним, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб  – задоволено, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 червня 2016 року – скасовано, позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволено, визнано недійсним договір купівлі-продажу від 01 липня 2014 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Актив-Банк» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. та зареєстрований в реєстрі за № 1146.

Постановою Верховного Суду від 20 березня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Апеляційного суду Харківської області від 29 листопада 2016 року - залишено без змін.

Вказаними судовим рішеннями встановлено, що 16 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Актив-Банк» та Приватним підприємством «Спіка» укладено договір про здійснення кредитних операцій № 1016/01, згідно з яким банк надав позичальнику кредит в сумі 33 400 000,00 грн строком до 15 жовтня 2016 року.

В забезпечення виконання умов за вказаним договором 16 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Актив-Банк» та Приватним підприємством «Спіка» укладено договір застави рухомого та нерухомого майна № 1016/01/S-3.

22 травня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Актив-Банк» та ОСОБА_1 укладено попередній договір купівлі-продажу нежитлової будівлі літ. «П-1» загальною площею 69,3 кв м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке є предметом застави за ціною 1 300 200,00 грн, в тому числі ПДВ (20%), що на момент підписання договору за курсом Національного банку України становить суму 110 000,00 доларів США.

01 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Актив-Банк» та ОСОБА_1 у порядку статті 38 Закону України «Про іпотеку» укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі та рухомого майна, яке є предметом застави за договором застави рухомого та нерухомого майна № 1016/01/S-3 від 16 жовтня 2013 року, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І.

Відповідно до пункту 1.1. договору купівлі-продажу Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Актив-Банк» продав ОСОБА_1 нерухоме майно - нежитлову будівлю літ. «П-1» загальною площею 69,3 кв м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та рухоме майно, а саме: ємкість для зберігання нафтопродуктів 50 куб. м - 1 шт., 61 куб. м - 22 шт.; ємкість для зберігання нафтопродуктів 72 куб. м - 2 шт., насос СВН-80Т з електроприводом - 1 шт., насос СУД 20-24 з електроприводом - 1 шт., насос ЦСП з електроприводом - 1 шт., насос ЦСП 57-А з електроприводом - 1 шт., площадка - 1 шт., під`їзний залізно дорожній шлях - 1 шт., електросистема – 1 шт., а ОСОБА_1 зобов`язався сплатити за нього обговорену суму – 1 300 200,00 грн.

07 листопада 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Актив-Банк» та Акціонерним товариством «Асвіо Банк» укладено договір № 54-UA-ЕА-2019-10-16-000024-b_2 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до якого за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи право вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за кредитними договорами, та/або договорами застав та/або договором поруки з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них згідно реєстру у додатку № 1 до цього договору.

Відповідно до пункту 2.2 цього договору за цим договором новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок у розмірах, вказаних у додатку № 1 до цього договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань тощо. Розмір права вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у додатку № 1 до цього договору. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів. 

Згідно з пунктом 4.1 цього договору сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 3 985 852,79 грн. Ціна договору сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до пункту 6.5 цього договору на підставі протоколу, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор (а.с.12-14).

Відповідно до реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, який є додатком № 1 до договору № 54-UA-ЕА-2019-10-16-000024-b_2 про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 07 листопада 2019 року, зокрема, зазначений договір про здійснення кредитних операцій № 1016/01 від 16 жовтня 2013 року; договір про внесення змін та доповнень № 1 від 18 жовтня 2013 року до договору про здійснення кредитних операцій № 1016/01 від 16 жовтня 2013 року; договір про внесення змін та доповнень № 2 від 31 жовтня 2013 року до договору про здійснення кредитних операцій № 1016/01 від 16 жовтня 2013 року; договір про внесення змін та доповнень № 3 від 05 листопада 2013 року до договору про здійснення кредитних операцій № 1016/01 від 16 жовтня 2013 року; договір про внесення змін та доповнень № 4 від 10 грудня 2013 року до договору про здійснення кредитних операцій № 1016/01 від 16 жовтня 2013 року, боржником та позичальником яких є Приватне підприємство «Спіка» (а.с.15-19).

07 листопада 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Актив-Банк» та Акціонерним товариством «Асвіо Банк» складено акт приймання-передачі документів за договором № 54-UA-ЕА-2019-10-16-000024-b про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 07 листопада 2019 року (а.с.20-26).

Матеріали справи містять копії платіжних доручень №№ 134525, 134526 від 04 листопада 2019 року на суми 2 666 197,64 грн та 12 733 802,36 грн з призначеннями платежу: оплата за лот № GL18N212006, учасник Акціонерне Товариство «Асвіо Банк», протокол № 54-UA-ЕА-2019-10-16-000024-b від 22 жовтня 2019 року (а.с.82,83).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Згідно частин 1, 2, 5  статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на корись чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Згідно частини 1 статті 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512  ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514  цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з системного аналізу статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі, бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13, а також у постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 711/10368/2012 (провадження № 61-11549св19), від 27 листопада 2019 року у справі № 496/2685/13-ц (провадження № 61-29966св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду. При цьому, реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду, позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня  2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18) та від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Матеріали справи свідчать про те, що 16 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Актив-Банк» та Приватним підприємством «Спіка» укладено договір про здійснення кредитних операцій № 1016/01.

В забезпечення виконання умов за вказаним договором 16 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Актив-Банк» та Приватним підприємством «Спіка» укладено договір застави рухомого та нерухомого майна № 1016/01/S-3.

01 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Актив-Банк» та ОСОБА_1 у порядку статті 38 Закону України «Про іпотеку» укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі та рухомого майна, яке є предметом застави за договором застави рухомого та нерухомого майна № 1016/01/S-3 від 16 жовтня 2013 року, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 29 листопада 2016 року у справі № 644/5583/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Роял - 2014», треті особи: Приватне підприємство «Спіка», Товариство з обмеженою відповідальністю «Спіка - Плюс», приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Г.І. про визнання правочину недійсним, позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволено, визнано недійсним договір купівлі-продажу від 01 липня 2014 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Актив-Банк» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. та зареєстрований в реєстрі за № 1146.

Постановою Верховного Суду від 20 березня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Апеляційного суду Харківської області від 29 листопада 2016 року - залишено без змін.

07 листопада 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Актив-Банк» та Акціонерним товариством «Асвіо Банк» укладено договір № 54-UA-ЕА-2019-10-16-000024-b_2 про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги, зокрема, і за договором про здійснення кредитних операцій № 1016/01 від 16 жовтня 2013 року та договорів про внесення змін до нього.

В суді апеляційної інстанції представник заявника підтримав свій відзив на апеляційну скаргу та зазначив, що заміна кредитора відбувається на будь – якій стадії процесу, тому судове рішення є законним.

Таким чином, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується колегія суддів, дійшов обґрунтованого висновку, що відповідно до договору відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 07 листопада 2019 року Акціонерне товариство «Асвіо Банк» набув статусу нового кредитора за договором про здійснення кредитних операцій № 1016/01 від 16 жовтня 2013 року, а тому наявні усі підстави для заміни стягувача у справі № 644/5583/15-ц.

Задовольняючи заяву Акціонерного товариства «Асвіо Банк» про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції правильно виходив з того, що по своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник). Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

У зв`язку з зазначеним доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі та вказані вище в описовій частині цього судового рішення є необґрунтованими, оскільки це не позбавляє його права звернутись із заявою про заміну стягувача та не є підставою для відмови судом у задоволенні такої заяви, оскільки у протилежному випадку правонаступник стягувача - сторони виконавчого провадження, набувши таке право згідно з договорами про відступлення права вимоги в порядку статті 512 ЦК України, позбавляється можливості та права реалізувати таке право у виконавчому провадженні у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».
  
Посилання ОСОБА_1 на те, що жодних повідомлень про судовий розгляд він не отримував, що позбавило його надати свої заперечення на таку заяву, колегія суддів до уваги не бере, оскільки його було повідомлено про розгляд справи в порядку частини 11 статті 128 ЦПК України, що вважається належним повідомленням.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з  характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Докази та обставини, на які посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія визнає, що судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.
Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 березня 2020 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий                                                            І.В. Бурлака

Судді                                                                 О.М. Хорошевський

                                                                       В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 31 серпня 2020 року.