Справа № 761/39464/19                                                                                                                         Головуючий в суді І інстанції Кондратенко О. 
Провадження № 22ц-824/6575/20                                                                                                          Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.

 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2020 року                                                                                                                                                    м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого - Мельника Я.С.,
суддів: Матвієнко Ю.О., Іванової І.В.,
за участі секретаря Ковтун М.В.,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 17 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку про усунення перешкод у здійсненні права власності та зобов`язання вчинити дії,
 
ВСТАНОВИВ:
    
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив усунути перешкоди у здійсненні його права власності шляхом припинення приватного обтяження у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, зареєстрованого 25 липня 2012 року за № 12785826 ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, в частині обтяження автомобіля Toyota Avalon, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 та зобов`язати ПАТ «КБ «Надра» подати реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву про припинення обтяження щодо вказаного автомобіля.
Обґрунтовує позов тим, що 03 січня 2008 року ним на підставі договору купівлі-продажу було придбано спірний автомобіль, та відомості про право власності були зареєстровані 04 січня 2008 року.
Однак, нещодавно йому стало відомо, що цей транспортний засіб є об`єктом обтяження на підставі кредитного договору № 05/08/2007/840-К/576 від 23 серпня 2007 року, укладеного між ВАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Авторай», у забезпечення умов якого між банком і товариством було укладено договір застави товарів в обороті №05/12/2007-3/306-12 від 09 січня 2008 року та за додатковою угодою до цього договору банку було передано в заставу спірний автомобіль, при цьому, згідно з витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 37082292, вказане приватне обтяження було зареєстроване ПАТ «КБ «Надра» аж 25 липня 2012 року. 
Вказує, що жодних зобов`язань перед банком він не має і наявність такого обтяження позбавляє його права належним чином та на свій розсуд користуватися і розпоряджатися автомобілем, через що,  посилаючись також і на положення ст. ст. 9, 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав. 
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 17 січня 2020 року позов задоволено частково, усунуто перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_1 шляхом припинення приватного обтяження у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, зареєстрованого 25 липня 2012 року за № 12785826 Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, обтяжувач - ПАТ «Комерційний банк «Надра», боржник -  ТОВ «Авторай», в частині об`єкта обтяження - автомобіля Toyota Avalon, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , а у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із цим рішенням, представник ПАТ «КБ «Надра» подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом усіх обставин справи.
У обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає зокрема про те, що на дату придбання позивачем спірного автомобіля у реєстрі було наявне обтяження на нього на підставі додаткової угоди № 1 до договору застави товарів № 05/12/2007-3/306-12 від 23 серпня 2007 року, тому, на думку товариства, позивач не мав права на реєстрацію за собою права власності на спірний автомобіль за наявності цього обтяження на нього, через що вважає висновок суду про часткове задоволення позову необґрунтованим.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що реалізація належного позивачу автомобіля була здійснена ТОВ «Авторай» в порядку 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», і спірний автомобіль товариством було передано у заставу ВАТ «КБ «Надра» вже після його придбання позивачем ОСОБА_1 , через що позовні вимоги у частині усунення перешкод у здійсненні права власності ОСОБА_1 шляхом припинення приватного обтяження у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна щодо спірного автомобіля підлягають задоволенню.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Як вбачається із матеріалів справи, 23 серпня 2007 року між ВАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Авторай» було укладено кредитний договір №05/08/2007/840-К/576.
В забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором 19 грудня 2007 року між ВАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Авторай» було укладено договір застави товарів в обороті №05/12/2007-3/306-12.
09 січня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Авторай» було укладено додаткову угоду № 1 до вказаного договору застави товарів в обороті, відповідно до якого банку було передано в заставу автомобіль Toyota Avalon, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 .
Як вбачається із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_1 , згідно договору рахунку від 03 січня 2008 року було придбано автомобіль Toyota Avalon, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстрація якого в послідуючому була проведена 04 січня 2008 року (а.с.6).
При цьому, як вбачається із витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 37082292,  на вищенаведений транспортний засіб 25 липня 2012 року було накладено обтяження у вигляді заборони відчуження на підставі кредитного договору № 05/08/2007/840-К/576 від 23 серпня 2007 року, укладеним між ВАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Авторай».
Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Авторай» припинило свою діяльність ще 28 травня 2013 року.
Відповідно до ст. ст. 3, 4 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна.
Статтею 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків.
Згідно зі ст. 11 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом.
Частиною 3 ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлюється, що після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.
Відповідно до ч.5 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.
Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що місцевий суд правильно виходив з того, що позивач придбав спірний автомобіль та зареєстрував своє право власності на нього у січні 2008 року на підставі договору рахунку від 03 січня 2008 року, а обтяження на спірний автомобіль, яке здійснене на підставі копії додаткової угоди № 1 до договору застави товарів в обороті №05/12/2007-3/306-12, укладеної 09 січня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра» і ТОВ «Авторай», було внесено до реєстру лише у липні 2012 році, тобто після придбання позивачем спірного автомобіля, через що суд дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги про усунення перешкод у здійсненні права власності ОСОБА_1 шляхом припинення приватного обтяження у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна щодо спірного автомобіля є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Доводи апелянта про те, що на час придбання позивачем спірного автомобіля у реєстрі існувало обтяження спірного автомобіля на підставі договору застави, колегія суддів відхиляє, оскільки вони не підтверджуються належними, достатніми і допустимими доказами та спростовуються матеріалами справи. 
Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.
Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справи і впливають на суть ухваленого судового рішення та підстав, передбачених ст. 376 ЦПК, для скасування цього рішення  та ухвалення нового або його зміни під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.
 
Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 17 січня 2020 року - без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

 
Головуючий:                               Судді: