П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21 серпня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/3090/20	
Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Турецької І.О.
суддів: Стас Л.В., Шеметенко Л.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приморської районної адміністрації Одеської міської ради на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року у справі за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання привести приміщення в первинний стан
третя особа на стороні позивача без самостійних вимог, Департамент культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року Приморська районна адміністрація Одеської міської ради (далі - Приморська РДА) звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просила зобов`язати за власний рахунок привести в первинний стан самовільно реконструйовану частину комунальної квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року позовну заяву Приморської районної адміністрації Одеської міської ради залишено без руху, з причин її невідповідності вимогам статей 160, 161 КАС України.
Підставами для залишення позову  без руху зазначено:
ненадання доказів  місця реєстрації проживання відповідача;
невизначення процесуального статусу ОСОБА_2 (адреса реєстрації - АДРЕСА_2 ), якій повідомив про самовільну перебудову; 
ненадання належного доказу віднесення будівлі по АДРЕСА_3 до пам`яток архітектури місцевого значення;
незазначення правових підстав для прийняття розпорядження від 13 лютого 2020 року №49 "Про приведення самовільно реконструйованої квартири до попереднього стану", без актів органу архітектурно-будівельного контролю.
Поряд з цим, суд першої інстанції зазначив про те, що письмові докази надані позивачем у вигляді ксерокопій не завірені належним чином, відповідно до вимог ст.94 КАС України.
Надано позивачу десять днів, із дня закінчення карантину усунути недоліки позовної заяви та роз`яснено, що в іншому випадку позов буде повернутий.

На виконання ухвали суду про залишення позову без руху, позивачем 13 травня 2020 року подано до суду заяву про усунення недоліків позову.
В обґрунтування заяви позивач указав, що за ст.160 КАС України зазначення в позові зареєстрованого місця проживання відповідача не вимагається, тому ним зазначена відома адреса, за якою зареєстровано право власності ОСОБА_1 .
Дані обставини підтверджуються, на думку позивача свідоцтвом про право на спадщину, технічним паспортом та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
До того ж, Приморська РДА вважала, що листи Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації та Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради, які підтверджують прийняття  будівлі по АДРЕСА_3 під охорону держави як пам`ятки архітектури місцевого значення за охоронним номером 318- Од.  Окрім цього, перелік пам`яток архітектури знаходиться у вільному доступі в мережі Інтернет, у тому числі на сайті Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради (https://omr.gov.ua/ua/city/ offices/nasledie/perechen-obektov-kultur-naslediуа/).
Щодо порушення приписів ст. 94 КАС України, яка вимагає надання письмових доказів в оригіналі або належним чином чином засвідчених копій, якщо інше не передбачено цим Кодексом, Приморська РДА зазначила, що відповідно до абзаців 1, 2 п.76 Інструкції з діловодства у виконавчих органах Одеської міської ради, затвердженої розпорядженням Одеського міського голови №77-01р від 09 лютого 2012 року (далі – Інструкція), виконавчий орган міської ради може засвідчувати копії лише тих документів, що створюються в ньому.
Позаяк надані суду копії документів зроблені не з оригіналів, а з копій,  Приморська РДА зазначила, що не може своїм підписом підтвердити відповідність вказаних копій оригіналу.
Також в заяві про усунення недоліків позову, Приморська РДА навела правові обґрунтування для прийняття розпорядження від 13 лютого 2020 року №49 "Про приведення самовільно реконструйованої квартири до попереднього стану".

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року позов Приморської районної адміністрації Одеської міської ради повернуто без розгляду на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви. 
Так, не надано належних доказів щодо місця реєстрації проживання відповідача, не надані докази, що вимагають   приписи  ст. 94 КАС України.
На думку суду покликання на відомчу Інструкцію з діловодства, не є усуненням недоліків позову, оскільки їх надання регламентовано ст.ст. 79-80 КАС України.
Як вважав суд, у разі неможливості  надання відповідних доказів позивач наділений правом подання клопотання за змістом у відповідності до ст. 80 КАС України.
Залишилася, як вважає суд, не виконаною вимога щодо наведення правових підстав для прийняття виконавчим органом місцевого самоврядування розпорядження від 13 лютого 2020 року №49 "Про приведення самовільно реконструйованої квартири до попереднього стану" на підставі документів складених комунальним підприємством, а не органом, уповноваженим на здійснення контролю у сфері архітектурно - будівельного контролю.

Вважаючи, що ухвала суду не відповідає ознакам законності та обґрунтованості, Приморська РДА, в апеляційній скарзі, просить її скасувати та ухвалити нове  рішення, яким направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, окрім доводів викладених в заяві від 13 травня 2020 року про усунення недоліків, скаржник указує, що вимоги, які пред`являв суд до позову, повинні були  вирішуватися судом на стадії підготовчого провадження.
Указані недоліки, на думку скаржника, не можуть  можуть бути підставами для залишення позову без руху та його повернення позивачу.
Приморська РДА вважає, що на користь її позиції свідчить практика Європейського суду з прав людини, за якою право на доступ до суду має бути ефективним, Не може бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

ОСОБА_1 та Департамент культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації не скористалися правом надання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до приписів ч.2 ст.312 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження, у зв`язку з поданням апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, з огляду на таке.
Так, положеннями статей 160, 161 КАС України визначено форму та зміст позовної заяви, а також визначено документи, що до неї додаються.
Відповідно до частин 1 та 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, установлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Згідно з п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо останній не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Досліджуючи доводи апеляції, колегія суддів встановила таке.

За змістом п.2 ч.5 ст. 160 КАС України, від позивача не вимагається зазначати в позові зареєстроване місце проживання відповідача, тому є підстави вважати обґрунтованим довід скаржника, що така вимога суду була не заснована на процесуальному законодавстві.

Не можна також погодитися з доводами суду першої інстанції щодо ненадання позивачем належних доказів на підтвердження заявлених вимог.

На думку колегії суддів, до відкриття провадження у справі суд не може ані здійснювати оцінку доказів, ані роз`яснювати, які докази можуть підтверджувати ті чи інші обставини справи, ані досліджувати докази.

Понад те, стаття 9 КАС України, встановлює обов`язок суду вживати визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Аналізуючи вимогу суду щодо обов`язку позивача висвітлити у позові  правові підстави для прийняття розпорядження від 13 лютого 2020 року №49 "Про приведення самовільно реконструйованої квартири до попереднього стану", колегія суддів дійшла висновку, що вона не вказує на недоліки позовної заяви, а містить судження, що стосуються суті позовних вимог, які тягнуть за собою ухвалення судового рішення.

Резюмуючи викладене, колегія суддів зазначає, що при зверненні до суду позивачем дотримано вимоги 160, 161 КАС України, а саме, надано всі докази, які були в нього в розпорядженні та наведено підстави неможливості подання належним чином завірених доказів зазначених судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Звернення суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічного права) до суб`єкта приватного права відбувається з метою ефективного захисту суспільних інтересів (інтересів необмеженого кола осіб).

Європейський Суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосудді можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним право обмеження. Для суду природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 320 КАС України підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення питання.

Враховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 311, 312, 315, 320, 321, 325 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Приморської районної адміністрації Одеської міської ради - задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року у справі за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання привести приміщення в первинний стан - скасувати.
Справу направити до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач:                                                                       І. О. Турецька

Суддя:                                                                                           Л. В. Стас

Суддя:                                                                                          Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 21.08.2020 року.