П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  240/11921/19 
Головуючий у 1-й інстанції:  Гурін Дмитро Миколайович 
          Суддя-доповідач:  Сторчак В. Ю. 

25 червня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сторчака В. Ю. 
суддів:  Іваненко Т.В.  Граб Л.С. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Міністерства оборони України  на  рішення   Житомирського окружного адміністративного суду  від  06 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони  України про  визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України з наступними позовними вимогами:
- визнати протиправним дії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 9 вересня 2019 року, який діє від імені Міністерства оборони України про повернення документів для оформлення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду 2-ї групи, внаслідок отримання поранення, контузії, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 направити завірені належним чином (комісаріатом) подані ОСОБА_1 документи до Міністерства оборони України на розгляд комісії щодо виплати одноразової грошової допомоги, як інваліду війни відповідно вимог постанови Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року та Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” в розмірі 300 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року; 
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум викладених у витягу з протоколу №106 від 9 серпня 2019 року про повернення документів на доопрацювання, наданих у зв`язку з відсутністю в даних документах витягу з наказу командира військової частини про виключення із списків особового складу частини, наданих ОСОБА_1 для отримання одноразової грошової допомоги, як інваліду війни 2-ї групи відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року та Закону.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 9 серпня 2019 року №106, у частині повернення на доопрацювання ОСОБА_1 документів для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності з 28 травня 2012 року, внаслідок поранення при виконанні інтернаціонального обов`язку, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 направити подані ОСОБА_1 документи до Міністерства оборони України на розгляд комісії щодо виплати одноразової грошової допомоги, як інваліду війни відповідно вимог постанови Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року та Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” в розмірі 300 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року та зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим Постановою КМУ від 25 грудня 2013 року №975, як особі з інвалідністю 2 групи з 28 травня 2012 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення при виконанні інтернаціонального обов`язку, відповідно до пункту "б" статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2016 року, - з урахуванням правової оцінки, викладеної у рішенні суду. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, провівши аналіз законодавства, яке регулює спірні правовідносини, прийшов до висновку, що рішення про виплату чи відмову у виплаті одноразової грошової допомоги є виключною компетенцією Міністерства оборони України, а на Житомирський обласний військовий комісаріат покладено лише обов`язок по оформленню та подачі відповідних документів для вирішення питання про виплату такої допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів, що і було здійснено Житомирським ОВК.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи та з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення документів саме позивачу, оскільки листом Департаменту фінансів МО України від 19.08.2019 № 248/742/огд вони повернуті до ІНФОРМАЦІЯ_3 , який і мав би усунути відповідні недоліки за участю позивача. 
Посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975, п. 4.7 наказу № 530 та постанову Верховного Суду в справі № 822/220/18, представник Міністерства оборони України вважає, що документи позивача розглянуто у встановленому порядку. 
Крім того, апелянт звертає у вагу на невідповідність розміру однократної грошової допомоги, який  визначений позивачем та судом першої інстанції, розміру відповідної допомоги, який передбачений законодавством діючим на момент виникнення спірних правовідносин, а  тому, враховуючи вищезазначене, просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову.
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 15 лютого 2019 року рішенням Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/6021/18 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , визнано протиправними дії Житомирського обласного військового комісаріату щодо повернення документів листом від 29 листопада 2018 року №СЗ 8026 на одержання одноразової грошової допомоги та зобов`язано Житомирський обласний військовий комісаріат оформити та подати до Міністерства оборони України документи ОСОБА_1 на одержання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України “Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей” (а.с.19-20).
Протокольним рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 9 серпня 2019 року (витяг з протоколу комісії №106) документи на отримання одноразової грошової допомоги повернуті на доопрацювання з посиланням на пункт 10 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, пункту 4.7 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року №530 - відсутній витяг з наказу командира військової частини про виключення із списків особового складу (а.с.13).
Листом від 28.08.2019 року № СЗ 4463 Житомирським обласним військовим комісаріатом повідомлено позивача про необхідність прибуття для вручення витягу з протоколу № 106 від 09.08.2019 року засідання Комісії МО щодо необхідності доопрацювання попередньо надісланих документів про призначення одноразової грошової допомоги (а.с. 12).
Відповідно до частини першої       статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»       (далі - Закон) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим       Законом       мають право на її отримання.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті (підпункт 4 частини другої статті 16 Закону).
Згідно із п. б ч. 1       ст. 16-2 Закону       одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого       законом       для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого       законом       для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого       законом       для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2       статті 16 цього Закону).
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Згідно з п. 12 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Відповідно до п. 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
З наведених норм Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги слідує висновок про те, що розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих військовослужбовцем для призначення і виплати одноразової грошової допомоги при інвалідності повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги).
Посилання апелянта, що Міністерство оборони України документи позивача розглянуло у встановленому порядку не заслуговують на увагу суду, оскільки повернення документів до військкомату на доопрацювання, як про це зазначено у протоколі №106 від 09.08.2019 року, Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги не передбачено. В свою чергу, відповідно до п. 13 Порядку № 975, розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих військовослужбовцем для призначення і виплати одноразової грошової допомоги повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги) що відповідачем зроблено не було.
Крім того, доводи апеляційної скарги про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги до Житомирського обласного військового комісаріату, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються самим витягом з протоколу № 106 від 9 серпня 2019 року з якого вбачається, що комісія прийшла до висновку про повернення на доопрацювання документів саме громадянину ОСОБА_1 (а.с.25).
Також судом встановлено, що відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України від 09.08.2019 року №106 вбачається, що документи ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги повернуті на доопрацювання у зв"язку з відсутністю витягу з наказу командира Військової частини про виключення зі списків особового складу частини, чим порушено п. 10 Порядку № 975. Однак, колегія суддів звертає увагу, що п. 10 Порядку №975 визначає порядок надання документів членами сім`ї, батьками та утриманцями загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим Постановою КМУ від 25 грудня 2013 року №975, як особі з інвалідністю 2 групи з 28 травня 2012 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення при виконанні інтернаціонального обов`язку, відповідно до пункту "б" статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2016 року, - з урахуванням правової оцінки, викладеної у рішенні суду.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вирішуючи даний спір та зобов"язуючи відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_2 щодо прийначення йому грошової допомоги, визначивши при цьому в резолютивній частині рішення розмір самої допомоги, фактично визнав право позивача на її призначення та виплату, що свідчить про передбачуваність результату розгляду вказаної заяви.
Водночас, визначення судом конкретного рішення, яке має бути прийняте суб`єктом владних повноважень за результатами розгляду заяви, за умови, що передбаченого     законом       рішення такий суб`єкт ще не приймав, є передчасним, не буде відповідати засадам і завданню адміністративного судочинства, яке полягає у здійсненні судового контролю правомірності тих рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які ним ухвалені, вчинені чи допущені.
З урахуванням позиції Верховного Суду України від 18.03.2014 року ( справа №21-11а14) та від 22.04.2014 року ( справа №21-484а13), підставою для повідомлення про відмову у              призначенні грошової допомоги є рішення суб`єкта владних повноважень. Водночас, із протоколу комісії та матеріалів справи не вбачається рішення про відмову у призначенні допомоги позивачу, а лише факт повернення документів на доопрацювання.
Частиною 1 та 2 статті 245 КАС України вказано, що при вирішенні справи по суті, суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача у спірних відносинах, колегія суддів виходить з того, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, а практичне застосування ефективного механізму захисту для адміністративного суду є обов`язковим, оскільки протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Водночас, суд не може підміняти суб`єкта владних повноважень, та приймати рішення про призначення ОГД чи визначення її розміру, а може лише зобов`язати відповідача прийняти таке рішення за наявності достатніх підстав для цього та наданих позивачем документів.
Відповідно до ч.2 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
За приписами ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити  частково.
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 9 серпня 2019 року №106, у частині повернення на доопрацювання ОСОБА_1 документів для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності з 28 травня 2012 року, внаслідок поранення при виконанні інтернаціонального обов`язку.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 направити подані ОСОБА_1 документи до Міністерства оборони України на розгляд комісії щодо виплати одноразової грошової допомоги, як інваліду війни відповідно вимог постанови Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року та Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим Постановою КМУ від 25 грудня 2013 року №975, як особі з інвалідністю 2 групи з 28 травня 2012 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення при виконанні інтернаціонального обов`язку.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 	 	Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Іваненко Т.В.    Граб Л.С.