ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 2-а-27489/2011                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Кошель Б.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  07 липня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                                 Оксененка О.М.,
суддів:                                                       Лічевецького І.О.,
                                                            Мельничука В.П.,

При секретарі:                               Пономаренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2020 року про заміну сторони виконавчого провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України  у м. Білій Церкві,  заінтересовані особи: Головне Управління Пенсійного фонду України, Головне територіальне управління юстиції, Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області, про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України  у м. Білій Церкві, в якому просив суд: визнати протиправними дії відповідача щодо встановлення та виплати йому доплати до пенсії у неналежному розмірі, та здійснити перерахунок та виплату доплати до пенсії, та додаткової пенсії у розмірах, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.01.2011, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2013, позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві щодо перерахунку доплати до пенсії ОСОБА_2 за проживання на території радіоактивного забруднення згідно статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі мінімальної заробітної плати.
Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві провести перерахунок та виплату доплати до пенсії ОСОБА_2 згідно статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за проживання на території радіоактивного забруднення, встановивши її на рівні мінімальної заробітної плати щомісячно в розмірах, визначених в Законі україни про Державний бюджет України на відповідний рік, за період з 30 червня 2010 року щомісячно з врахуванням виплачених сум.
Визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві щодо перерахунку додаткової пенсії ОСОБА_2 у розмірах відповідно до статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю відповідно до статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановивши її на рівні 15% від мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством, починаючи з 30 червня 2010 року щомісячно з врахуванням виплачених сум.
10 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, мотивуючи її тим, що по вказаній справі було направлено виконавчий лист до міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міжрегіонального управління юстиції для виконання. 
Однак, враховуючи смерть її батька, та свідоцтво про право на спадщину, заявниця просила суд замінити сторону у виконавчому провадженні по виконавчому листу по справі №2а-27489/11 з її батька - ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне Управління Пенсійного фонду України, Головне територіальне управління юстиції, Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області про заміну сторони виконавчого провадження - відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2020 року та прийняти нову ухвалу, якою задовольнити вказану заяву.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не за рішенням державного виконавця.
Зазначає, що після смерті ОСОБА_2 вона успадкувала його майнові права як донька, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом.
Звертає увагу на практику Верховного Суду, згідно з якою заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як і на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема і до виконання виконавчого листа.
При цьому, вказує, що відсутність виконавчого провадження на час звернення із заявою про заміну сторони не є матеріально-правовою перешкодою для заміни сторони правонаступником, що узгоджується з частиною четвертою статті 379 КАС України.
23 червня 2020 року від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.
24 червня 2020 року на адресу суду від Головного територіального управління юстиції надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника.
Інші учасники, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до частини другої ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.
Апеляційний розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у силу вимог частини четвертої ст. 229 КАС України, оскільки сторони у судове засідання не з`явились.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як свідчать матеріали справи, постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.01.2011, залишеною без змін ухвалою Київського Апеляційного адміністративного суду від 29.03.2013, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.
У подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . 
Як наслідок, ОСОБА_1 прийняла спадщину після померлого батька ОСОБА_2 , отримавши у спадок нараховану Білоцерківським об`єднаним Управлінням Пенсійного фонду України Київської області доплату до пенсії згідно постанов Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі №2а-3248/2010 від 02.04.2010 у сумі 8 255,40 грн, по справі № 2а-27489 від 24.01.2011 у сумі 12688,97 грн., що належала померлому на підставі повідомлення Головного управління державної казначейської служби України у Київській області №13-06-06/6489 від 31.10.2019. 
Вказані обставини підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом Серії НОЕ 758342 від 14 січня 2020 року.
Враховуючи викладене, 10 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просила замінити ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .
Відмовляючи у заміні сторони виконавчого провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що заміна сторони виконавчого провадження можлива лише у разі відкриття такого провадження, втім оскільки доказів відкриття виконавчого провадження та перебування на примусовому виконанні вказаного виконавчого листа надано не було, тому заява про заміну сторони виконавчого провадження задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Згідно зі статтею 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
З огляду на зміст наведеної норми, процесуальне правонаступництво передбачено не лише у зв`язку зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб`єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі в разі заміни кредитора або боржника в зобов`язанні. 
При цьому, процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії адміністративного процесу - під час розгляду справи у суді першої інстанції, суді апеляційної інстанції, суді касаційної інстанції, під час перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами. Правонаступництво допускається і на стадії виконання судового рішення в адміністративній справі (стаття 379 КАС України).
Так, за правилами частини першої статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
За змістом частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Відповідно статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі статтею 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Слід також зазначити, що відповідно до частини першої статті 91 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ) суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Згідно положень статті 52 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.<…>. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми соціальних виплат (у даному випадку пенсії) передаються членам сім`ї спадкодавця. 
При цьому, суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органу Пенсійного фонду України, який не виконав у добровільному порядку судове рішення, яке набрало законної сили, і яким його (пенсійний орган) було зобов`язано провести нарахування та виплату такої пенсії.
Разом з тим, Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. 
Положення частин другої, третьої статті 52 Закону № 1058-IV теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю, а лише визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.01.2011, зобов`язано Управління Пенсійного фонду України  у м. Білій Церкві здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату доплати до пенсії ОСОБА_2 згідно статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю відповідно до статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
При цьому, слід звернути увагу, що згідно частин першої та другої статті 15 Закону № 1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. 
Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. 
У контексті наведених положень Закону № 1404-VIII вбачається, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону.
У той же час, цей Закон не пов`язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, прямо передбачає можливість виправлення невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, судом за заявою стягувача.
Крім того, у відповідності до частини четвертої статті 379 КАС України положення цієї статті щодо заміни сторони виконавчого провадження застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Матківська проти України» від 12.03.2009 зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження. 
У пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини «Воротнікова проти України» від 14 лютого 2008 року (заява № 1225/02) визначено про те, що виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес.
Отже, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не рішенням державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.03.2020 у справі №673/544/19.
Вказане спростовує висновки суду першої інстанції про неможливість задоволення заяви ОСОБА_1 , так як заявником не надано доказів відкриття виконавчого провадження та перебування на примусовому виконанні вказаного виконавчого листа.
Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_2 , якому належать до виплати доплата до пенсії у відповідному розмірі, а судове рішення (щодо виплати присудженої йому як стягувачу соціальної допомоги) на теперішній час боржником не виконано, а заявник як спадкоємець має право на отримання вказаних виплат, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом Серії НОЕ 758342 від 14 січня 2020 року, тому колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для заміни стягувача у виконавчому документі у вказаній справі.
Відповідно до частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
Керуючись ст. ст.    229, 242, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2020 року - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити частково.
Замінити стягувача у виконавчому документі у справі №2-а-27489/2011, за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в м. Білій Церкві, про зобов`язання здійснити перерахунок доплати до пенсії, а саме: замінити ОСОБА_2 на його правонаступника - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя                                                            О.М. Оксененко 

Судді                                                                          І.О. Лічевецький

                                                                                            В.П. Мельничук