УХВАЛА

13 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 160/10265/19
адміністративне провадження № К/9901/15237/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Васильєвої І.А.,
суддів: Пасічник С.С.,  Юрченко В.П., 
перевіривши касаційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.12.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29.04.2020 у справі №160/10265/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Форекс» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Державної фіскальної служби України про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії, 

УСТАНОВИВ:
19.06.2020 (згідно з трек-номером поштового відправлення) Державна податкова служба України звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.12.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29.04.2020 у справі №160/10265/19.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд приходить до висновку щодо відмови у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного. 
Керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 №3262, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень судом з`ясовано, що відкриваючи провадження у справі №160/10265/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Форекс» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Державної фіскальної служби України, про визнання протиправними та скасування рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області в особі Комісії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; визнання протиправними та скасування рішення Державної фіскальної служби України в особі Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні; визнання протиправним та скасування рішення Комісії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про внесення ТОВ «Група Форекс» до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості; зобов`язання Головного управління ДФС у Дніпропетровській області виключити ТОВ «Група Форекс» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості Дніпропетровський окружний адміністративний суд відніс дану справу до категорії справ незначної складності та дійшов висновку про можливість її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження згідно частини 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
За правилами пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; 
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; 
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; 
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 10 частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України до справ незначної складності належать, зокрема, справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
У цій справі, суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин 3 та 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. Предмет спору цієї справи не містить ознак, за яких її не можна було розглядати за правилами спрощеного провадження.
Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність поданих на реєстрацію податкових накладних критеріям ризиковості платника податку, передбачених п.п. 1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку», але не вказано конкретного та чіткого переліку документів, необхідних для надання та реєстрації податкових накладних. Критерії ризиковості визначалися листом Державної фіскальної служби України від 05.11.2018 №4065/99-99-07-05-04-18 «Критерії ризиковості платника податку», який не є нормативно-правовим актом, у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права згідно статті 7 КАС України.
Касаційна скарга податкового органу не містить обґрунтованих доводів про існування обставин, з якими процесуальний закон пов`язує можливість касаційного оскарження судових рішень у справах незначної складності. Посилання скаржника на пункт 2 частини 2 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України є необґрунтованими.
Передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України виняткові обставини, які виключають відмову у відкритті касаційного оскарження у справі незначної складності, судом не встановлені, таких застережень касаційна скарга також не містить.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 330, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної податкової служби України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.12.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29.04.2020 у справі №160/10265/19.
Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді:	 	І.А. Васильєва	
 	 	С.С. Пасічник	
 	 	В.П. Юрченко