УХВАЛА

17 серпня 2020 року     
Київ
справа № 160/4689/19
адміністративне провадження № К/9901/19823/20

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Гімона М.М., перевіривши касаційну скаргу  Офісу великих платників податків ДПС, яке є правонаступником Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.05.2020 у справі №160/4689/19 за позовом Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
30.06.2020 до суду вперше надійшла касаційна скарга Офісу великих платників податків ДПС, яку Верховний Суд ухвалою від 08.07.2020 повернув як таку, що не містила підстав для касаційного оскарження судових рішень.
Верховний Суд зазначив, що системний аналіз статей 328 і 330 КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення. 
Суд зазначив, що скаржником здійснені вказівки на постанови Верховного Суду з цитуванням окремих витягів з їх тексту без будь-якого обґрунтування подібності правовідносин із загальним посиланням на ухвалення судами попередніх інстанцій рішень з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
Проте, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
В цілому доводи скаржника зводилися до опису встановлених судами у цій справі обставин та їх переоцінки, що визнано судом таким, що виходить за межі повноважень касаційного суду.
10.08.2020 до суду вдруге надійшла касаційна скарга Офісу великих платників податків ДПС (далі - скаржник), направлена до суду поштою 06.08.2020.
Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі так і не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Аналогічно попередній касаційній скарзі, у поданій повторно, скаржник наводить постанови Верховного Суду, висновок щодо застосування норм права у яких полягає в тому, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.
З огляду на зміст судових рішень у цій справі, суди попередніх інстанцій виходили з того, що у спірних відносинах, з огляду на позицію податкового органу щодо нереальності укладених правочинів, враховуючи приписи  ч.2 ст.73 КАС України, має бути доведеним (спростованим) факт (реальність) здійснення господарських операцій між позивачем та зазначеними в акті перевірки постачальниками. Отже, саме досліджуючи реальність господарських операцій шляхом надання правової оцінки наявним в матеріалах справи доказам у сукупності зі встановленими фактичними обставинами, суди дійшли висновку про наявність підстав для задоволення позову. 
Доводи касаційної скарги щодо неврахування судами зазначених постанов зводяться до незгоди із наданою судами правовою оцінкою наявних у матеріалах справи доказів у сукупності зі встановленими у справі обставинами, що не є належним обґрунтуванням наведеної скаржником підстави для касаційного оскарження судового рішення - пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.  
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
За таких обставин, касаційна скарга  Офісу великих платників податків ДПС, яке є правонаступником Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження   рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 26.05.2020.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  Офісу великих платників податків ДПС, яке є правонаступником Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.05.2020 у справі №160/4689/19 за позовом Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                  М.М. Гімон