справа № 755/14304/19                                головуючий у суді І інстанції Чех Н.А.
провадження № 22-ц/824/7873/2020          суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.        

П О С Т А Н О В А
Іменем України
29 липня 2020 року                                                                                    м. Київ
Київський апеляційний суд 
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді Фінагеєва В.О., 
суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,
  за участю секретаря Гасюк В.В.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 03 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, треті особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , про визнання рішення і дій по зняттю з реєстрації місця проживання незаконними, - 
В С Т А Н О В И В: 
У вересні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом та просив визнати незаконними рішення і дії Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації по зняттю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 липня 2019 року ОСОБА_3 дізнався про те, що він був знятий з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач вважає, що зняття його з реєстраційного обліку є незаконним. Так,  ОСОБА_1 , як власник спірної квартири, звернувся до відповідача із заявою про зняття з реєстрації місця проживання позивача у зв`язку з втратою права користування житлом через відчуження житла. 13 серпня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про скасування рішення про зняття його з реєстрації місця проживання. Листом від 22 серпня 2019 року відповідач повідомив, що зняття позивача з реєстрації відбулось за заявою нового власника житла. Позивач вказує на те, що згідно законодавства України зняття з реєстраційного обліку відбувається за заявою самої особи та з інших визначених законом підстав. 
        
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 03 березня 2020 року позов ОСОБА_3  задоволено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.  
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги третя особа зазначає, що аморальна поведінка позивача стала підставою для звернення з заявою про зняття позивача з місця реєстрації. ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про зняття з реєстрації місця проживання на підставі пункту 26 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання» № 207 від 02 березня 2016 року у зв`язку з відчуженням позивачем житла на користь третьої особи. У позивача є власне успадковане нерухоме майно, де він може проживати. ОСОБА_1 , використовуючи надане йому право власності, не бажає, щоб позивач був зареєстрований у належному третій особі житлі. Власник квартири скористався своїй правом та правомірно звернувся до відповідного органу про зняття з реєстрації у квартирі ОСОБА_3 . Сама процедура зняття з реєстрації здійснена за Правилами реєстрації місця проживання та порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02 березня 2016 року.    
У відзиві на позовну заяву Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація вказує на те, що внаслідок переходу права власності на нерухоме майно дії відповідача щодо зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 , який добровільно подарував на ім`я ОСОБА_1 спірне житлове приміщення, є такими, що відповідають матеріалам справи. Відповідач діяв у межах та у спосіб своїх повноважень.       
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Судом встановлено, що 15 серпня 2015 року між  ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , який діяв за згоди своєї матері ОСОБА_4 , укладено договір дарування частини квартири, згідно з яким  ОСОБА_3  передав безоплатно у власність ОСОБА_1 Ѕ частину квартири під АДРЕСА_2 (а.с.8).
ОСОБА_1 є власником іншої Ѕ частки зазначеної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 липня 2017 року (а.с.35).
25 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації з заявою про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 (а.с.30).
Згідно з листом Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 22 серпня 2019 року ОСОБА_3 знято з реєстрації місця проживання за заявою нового власника на підставі відчуження ним житла по АДРЕСА_1 (а.с.13).
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив законодавство, що регулює порядок зняття осіб з реєстраційного обліку.
Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:
- заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації;
- судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;
- свідоцтва про смерть;
- паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;
- інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону.
Порядок проведення реєстрації та зняття з реєстрації визначають також Правила реєстрації місця проживання, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02 березня 2016 року.
Згідно з пунктом 26 вказаних Правил зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника за формою згідно з додатком 11; рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; повідомлення територіального органу або підрозділу ДМС із зазначенням відповідних реквізитів паспорта померлої особи або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства (інформація територіального органу ДМС або територіального підрозділу ДМС, на території обслуговування якого зареєстровано місце проживання особи, про закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання або копія рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання чи скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні); підстав для проживання бездомної особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту (письмове повідомлення соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту); підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів).
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових та службових осіб з питань свободи пересування, вільного вибору місця проживання, реєстрації місця проживання чи місця перебування особи можуть бути оскаржені в установленому законом порядку.
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3 вказує на те, що згідно законодавства України зняття з реєстраційного обліку відбувається за заявою самої особи та з інших визначених законом підстав. Зняття з реєстрації без відповідного рішення суду про примусове виселення позивача/про позбавлення права власності на житло чи користування ним є протиправним.
Судом встановлено, що позивачу належала Ѕ частина квартири АДРЕСА_2 , яка була відчужена ним на підставі договору дарування від 15 серпня 2015 року ОСОБА_1 .  
Будучи новим власником квартири, ОСОБА_1 подав до відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в місті Києві державної адміністраціїзаяву про зняття з реєстрації місця проживання позивача.
Чинним законодавством передбачено таку підставу зняття з реєстрації як припинення підстав на право користування житловим приміщенням, зокрема, у разі відчуження житла. При цьому, закон не вимагає окремого звернення з такою заявою самої особи, яка підлягає зняттю з реєстрації. Заява особи та судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення входять до переліку інших підстав, за наявності яких особа підлягає зняттю з реєстрації місця проживання. 
У позовній заяві ОСОБА_3 вказує на те, що право на житло закріплене Конституцією України. З метою зняття позивача з реєстрації ОСОБА_1 повинен був звернутися до суду з позовною вимогою про позбавлення права власності на житлове приміщення або користування ним, або про виселення та зняття з реєстрації місця проживання.
Проте, такі доводи позивача є безпідставними, оскільки чинне законодавство не забороняє новому власнику звернутися до відповідного органу реєстрації з заявою про зняття зреєстрації місця проживання особи з наданням відповідних документів, які свідчать про припинення підстав на право користування такою особою житловим приміщенням чи відчуження житла. Відчуживши свою частину квартири на користь ОСОБА_1 ОСОБА_3 втратив право власності на неї, зокрема, і право користування квартирою. Право користування у силу вимог ст. 317 ЦК України є складовою права власності. Як встановлено в судовому засідання та не заперечується позивачем, останній має інше житло, яка належить йому на праві власності.
Таким чином, знімаючи ОСОБА_3 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач діяв у спосіб, визначений законом та у межах наданих йому повноважень, а, відтак, правові підстави для визнання незаконними його рішення і дій відсутні.
Враховуючи зазначене, рішення суду першої інстанції у силу ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права з прийняттям постанови по суті вимог позивача.
Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
При подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 1 152 грн. 60 коп. Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та відмови у задоволенні позовних вимог сплачений третьою особою судовий збір підлягає стягненню на її користь з позивача.  
На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -   
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити.
Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 03 березня 2020 року скасувати та прийняти постанову.
У задоволенні позову  ОСОБА_3 до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, треті особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , про визнання рішення і дій по зняттю з реєстрації місця проживання незаконними відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 , проживаючого по АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 1 152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) гривні, 60 копійок.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 
Повне судове рішення складено 03 серпня 2020 року.

Головуючий                                                                        Фінагеєв В.О.
 
Судді                                                                                              Кашперська Т.Ц.
                                      
                                                                                              Яворський М.А.