[1]
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
19 червня 2020 року                                                                                          м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю        ОСОБА_1 , його захисника Прищепи В.В., іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 лютого 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -
 
В С Т А Н О В И Л А:
 
Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти)  неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.
 
Згідно постанови, 13.12.2019 року о 15 год. 50 хв., ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , на 18 км автодороги М-05 сполученням Київ-Одеса, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , в результаті чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху України, тобтовчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
 
На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.02.2020 року та закрити стосовно нього провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги посилається на недотримання судом першої інстанції вимог ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП, оскільки суд не повно і не об`єктивно з`ясував обставиниданої дорожньо-транспортної пригоди, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого рішення.
Також вказує, що наявна у справі схема ДТП від 13.12.2019 рокускладена працівниками поліції з порушенням вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, оскільки в ній відображено два місця зіткнення, що не відповідає дійсності, оскільки насправді зіткнення було одне. 
При цьому апелянт зазначає, що 13.12.2019 року приблизно о 15 год. 50 хв. він, керуючи автомобілем «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по автодорозі М-05 сполученням Київ-Одесау крайній лівій смузі зі швидкістю близько 60 км/год. В цей час, водій автомобіля «Тойота» д.н.з.  НОМЕР_2 , обігнавши його автомобіль з правого боку по другій смузі руху, різко змінив напрямок руху ліворуч, внаслідок чого зіткнувся задньою лівою частиною свого автомобіля з передньою правою частиною автомобіля «Мерседес». Наголошує, що зіткнення відбулося саме у крайній лівій смузі руху. Після зіткнення він подав звуковий сигнал та одразу зупинив автомобіль не змінюючи смугу руху, а автомобіль «Тойота» в свою чергу змістився праворуч у середню смугу де також зупинився.
Апелянт вважає, що такий механізм виникнення ДТП повністю підтверджується наявними у справі доказами, зокрема його письмовими поясненнями, даними схеми ДТП, яка була ним деталізована на окремих аркушах в масштабі 1 мм-10 см для з`ясування місця зіткнення та технічної спроможності пояснень учасників ДТП. Крім цього, на його думку, характер та локалізація механічних пошкоджень на автомобілях отриманих внаслідок ДТП підтверджує той факт, що зіткнення відбулось саме у третій смузі руху, а не у другій, як про це зазначав водій автомобіля «Тойота» ОСОБА_2 у своїх поясненнях.
 
Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання, в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.02.2020 року, посилаючись на поважність причин пропуску цього строку, оскільки він та його захисник не були присутні при винесенні оскаржуваного рішення, однак маючи намір його оскаржити в апеляційному порядку, його захисник 06.03.2020 року звернувся до суду із заявою про видачу копії постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.02.2020 року, яка була вручена йому лише 01.04.2020 року.
 
Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження, передбаченого статтею 294 КУпАП, вважаю можливим поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.02.2020 року, оскільки пропущений він був з поважних причин.
 
Вислухавши пояснення  ОСОБА_1 та його захисника Прищепи В.В. на підтримку доводів апеляційної скарги; пояснення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 , які заперечували проти поданої апеляційної скарги, посилаючись на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційні доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.
 
Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, в тому числі, повне  і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи  та вирішення її в точній відповідності із законом.
 
Згідно приписів ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа),  відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
 
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , 13.12.2019 року о 15 год. 50 хв. на 18 км автодороги М-05 сполученням Київ-Одеса за участю автомобілів «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 відбулась дорожньо-транспортна пригода, за наслідками якої на місці події працівниками поліції відносно кожного з водіїв були складені протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.
 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 серії ОБ №181758 від 13.12.2019 року, останній, керуючи транспортним засобом «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п.п. 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
 
Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 заперечував свою винуватість у виникненні даної дорожньо-транспортної пригоди та пояснив, що 13.12.2019 року приблизно о 15 год. 50 хв., керуючи автомобілем «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по автодорозі М-05 у крайній лівій смузі руху зі швидкістю 60 км/год. В цей час побачив, як позаду нього рухався автомобіль «Тойота», який почав його «піджимати», після чого обігнав його з правої сторони і різко почав зміщуватись ліворуч у його смугу руху, в результаті чого здійснив зіткнення у праву передню частину його автомобіля. 
При цьому зазначив, що зіткнення автомобілів відбулось у крайній лівій смузі руху, внаслідок одноособових дій водія автомобіля «Тойота» д.н.з.  НОМЕР_2 , ОСОБА_2 .
 
Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди  ОСОБА_2  підтримав свої пояснення, надані працівникам поліції на місці події та в суді першої інстанції і зазначив, що 13.12.2019 року приблизно о 15 год. 50 хв., керуючи автомобілем «Тойота» д.н.з.  НОМЕР_2 , рухався по по автодорозі М-05 у середній смузі руху зі швидкістю приблизно 85 км/год. не змінюючи при цьому напрямку та смуги руху. В цей час побачив, як автомобіль«Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , що рухався ліворуч від нього, почав перестроюватись у його ( ОСОБА_2 ) смугу руху та здійснив зіткнення у задню ліву частину його автомобіля, після чого повернувся у ліву смугу і зупинився.
Також зазначив, що у нього не було необхідності здійснювати маневр перестроювання у ліву смугу руху, про що зазначає ОСОБА_1 , оскільки через 250-300 метрів від місця зіткнення, йому необхідно було повертати праворуч до с. Віта Поштова, де  розташована школа, в якій навчаються його діти.
 
Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та об`єктивно підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які узгоджуються між собою та у своїй сукупності з достатньою повнотою підтверджують вину водія ОСОБА_1 у порушенні ним п.п. 2.3 «б», 13.1 ПДР України.
 
Такими доказами є відомості, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №181758 від 13.12.2019 року, складеному стосовно ОСОБА_1 , згідно якого, останній керуючи автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 ,не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота» д.н.з.  НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень (а.с. 1); дані схеми місця ДТП, на якій зафіксовано взаємне розташування автомобілів на проїзній частині після зіткнення та зазначено перелік тих пошкоджень, які отримали автомобілі внаслідок ДТП (а.с. 2), а також дані про характер та локалізацію отриманих пошкоджень, що відображено на фотографіях, які містяться в матеріалах справи (а.с. 12, 26, 30-33).
 
Відповідно до положень п.2.3 «б» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення багажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися під час його керування у дорозі.
Пунктом 13.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
 
При цьому згідно п.1.10 ПДР України, безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.
 
Отже, вислухавши під час апеляційного розгляду справи пояснення водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо обставин та механізму виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд, враховуючи зафіксоване на фотографіях з місця пригоди (а.с. 12, 26) кінцеве розташування транспортних засобів на проїзній частині, а також характер і локалізацію пошкоджень на автомобілях, отриманих внаслідок ДТП, погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
 
Доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася виключно з вини водія автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження факту порушення саме водієм ОСОБА_1 пунктів 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху України. 
 
Також безпідставними апеляційний суд вважає і доводи ОСОБА_1 про те, що наявна у справі схема ДТП від 13.12.2019 рокускладена з порушенням вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», так як працівники поліції не були очевидцями даної дорожньо-транспортної пригоди, а тому на схемі ДТП відобразили місце зіткнення транспортних засобів зі слів кожного з водіїв.
 
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним п.п. 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху, а тому постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.02.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в апеляційній скарзі, відсутні. 
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 лютого 2020 року.
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - без зміни.  
 
  Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає. 

 
                   Суддя 
Київського апеляційного суду                                                               І.М. Сілкова   

 

Справа№ 33/824/1604/2020 Категорія: ст. 124 КУпАП
Головуючий в І інстанції: Омельченко М.М.
Головуючий у апеляційній інстанції: Сілкова І.М.