ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2343/20 Справа № 209/590/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Байбара Г. А. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого - Пищиди М.М.
 
суддів - Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.
 
за участю секретаря судового засідання - Бондаренка В.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_4 про поділ майна подружжя,-
                                В С Т А Н О В И Л А:
       У березні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.
       На обґрунтування позову зазначено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 15 вересня 2017 року у справі № 209/1594/17 було встановлено факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім`єю без шлюбу за період з 01 червня 2002 року по 10 січня 2004 року та за період з 10 січня 2004 року по 15 вересня 2017 року. 
       Це рішення не оскаржувалося та набрало законної сили.
       За час фактичних сімейних відносин, вона та відповідач не перебували в зареєстрованому шлюбі з іншими особами. 
       Крім того, за час цивільного шлюбу в них народилося троє дітей. 
       На підставі договору купівлі-продажу № 576 від 28 липня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Кір`як С.А., відповідач ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_5 у власність 2/5 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . 
       За цим же договором 3/5 частини цього будинку були придбані ОСОБА_4 .
       Згідно п. 3 вказаного договору оціночна вартість всього будинку становила 382830,00 грн.
       Таким чином, вартість належних відповідачу 2/5 частин будинку становила 153132,00 грн. і відповідно вартість 1/5 частини будинку становить 76566,00 грн.
       Посилаючись на статті 60, 69, 70, 71, 74 Сімейного кодексу України, статті 355, 368, 372 Цивільного кодексу України, постанову Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбу, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вважає, що 2/5 частини житлового будинку, які були придбані відповідачем під час їх фактичних шлюбних відносин, належать їй та відповідачу на праві спільної сумісної власності, і кожен з них є власником 1/5 частини будинку.
       Враховуючи вищевикладене, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд:
       - визнати об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 2/5 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; 
       - визнати частки в праві спільної сумісної власності на 2/5 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;
       - в порядку поділу спільної сумісної власності визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частину вказаного житлового будинку, залишивши за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частину цього будинку (а.с.3-7, 17-21, 35-36).
       Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 липня 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_4 , про поділ майна подружжя - задоволено.
       Визнано об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 2/5 частини житлового будинку, загальною площею 388,1 кв.м., житловою площею 91,4 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
       Визнано частки в праві спільної сумісної власності на 2/5 частини житлового будинку, загальною площею 388,1 кв.м., житловою площею 91,4 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в розмірі 1/2 частини за кожним.
       В порядку поділу спільної власності визнати за ОСОБА_2 , право власності на 1/5 частину житлового будинку, загальною площею 388,1 кв.м., житловою площею 91,4 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , залишивши за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частину житлового будинку, загальною площею 388,1 кв.м., житловою площею 91,4 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.58-59).
       Додатковим рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 січня 2020 року вирішено питання щодо судового збору (а.с.99).
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, недостатньо повно досліджені письмові докази та дійсні обставини справи. 
Зазначає, що вказаним рішенням вирішено питання про його законні права, як власника 2/3 частки спірного нерухомого майна.
Вказує, що ОСОБА_2 , знаючи про те, що реєстрація права власності на 2/5 частини нерухомого майна за ОСОБА_3 скасована, ввела суд в оману щодо фактичної наявності 2/5 частин спірного нерухомого майна, внаслідок чого, суд першої інстанції належним чином не перевірив обставини у справі та виніс неправомірне рішення (а.с.67-69).
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 вересня 2017 року, ухваленого у цивільній справі № 209/1594/17, провадження № 2-о/209/41/17, за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради м. Кам`янське, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, встановлений факт проживання ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу, за період з 01 червня 2002 року по 10 січня 2004 року та за період з 10 січня 2004 року по 15 вересня 2017 року. Вказане рішення суду набрало законної сили 26 вересня 2017 року (а.с. 22-23).
Згідно інформації, наданої суду Дніпровським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 21 червня 2018 року, вих. № 2373/14.17-30 (а.с. 44), за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян не виявлено актового запису про шлюб на ОСОБА_2 з 10 жовтня 2001 року по 15 вересня 2017 року, та на ОСОБА_3 з 15 квітня 1993 року по 15 вересня 2017 року.
Крім того, рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 15 вересня 2017 року (а.с. 22-23), встановлено, що у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за час спільного проживання народилося троє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які разом з позивачем та відповідачем мешкали та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 . Вказані обставини свідчать про те, що між сторонами у справі склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.
За час спільного проживання сторін, а саме 28 липня 2015 року між ОСОБА_5 , як продавцем, та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , як покупцями, було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Кір`як С.А., зареєстрований в реєстрі за №576 (а.с. 13).
За вказаним договором, ОСОБА_5 продала відповідачу ОСОБА_8 2/5 частини, а третій особі ОСОБА_4 - 3/5 частини житлового будинку, загальною площею 388,1 кв.м., житловою площею 296,7 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки - 1210400000:01:019:0129, площа 0,1000 га, кадастровий номер земельної ділянки - 1210400000:01:019:0130, площа 0,1536 га).
Згідно технічного паспорту (а.с. 45-50), вказаний житловий будинок складається із житлового будинку А-1, загальною площею 388,1 кв.м., житловою площею 296,7 кв.м., господарського блоку Б-1, гаражу В-1, огорожі № 1, 3, хвіртки № 2, воріт № 4, 5.
28 липня 2015 року право власності на 2/5 частини вказаного житлового будинку зареєстровано за ОСОБА_3 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, номер запису про право власності: 10578815 (а.с. 9-10).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки 2/5 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 придбані сторонами під час спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, в той час, коли вони не перебували у шлюбі з іншими особами, і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, вказане нерухоме майно належить ОСОБА_2 та ОСОБА_8 на праві спільної сумісної власності. Позивач має право на рівну з відповідачем частку у праві спільної власності на придбані в період спільного проживання 2/5 частини будинку по АДРЕСА_1 , а саме на 1/5 частку житлового будинку.
Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.
У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. 
       Згідно з частинами першою, другою та третьою статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно пунктом 1,2,3, частиною першою статті 57 СК України, - особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.
Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Статтею 17 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Так, особа, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 , звертаючись до суду апеляційної інстанції зазначив, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про його законні права, як власника 2/3 частки спірного нерухомого майна.
Колегією суддів встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області витребувано з незаконного володіння ОСОБА_3 , (місце проживання - АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1 ) 1/15 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_5 , ІПН НОМЕР_2 ).
       Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_4 (місце проживання - АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 ), 3/5 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 .
       Скасовано запис № 10578795 від 28.07.2015 року про проведення державної реєстрації права власності за ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_1 , на нерухоме майно - житловий будинок (реєстраційний номер 689945212104), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в частці розміром 2/5.
       Скасовано запис № 10578815 від 28.07.2015 року про проведення державної реєстрації права власності за ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_3 , на нерухоме майно - житловий будинок (реєстраційний номер 689945212104), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в частці розміром 3/5.
       Скасовано запис № 10577674 від 28.07.2015 року про проведення державної реєстрації права власності за ОСОБА_5 , (місце проживання - АДРЕСА_7 ІПН НОМЕР_4 ), на нерухоме майно - житловий будинок (реєстраційний номер 3299504), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
       Скасовано запис про проведення до 01.01.2013 року державної реєстрації права власності за ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_4 , на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
       Визнано за ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , право власності на 2/3 частки нерухомого майна - житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до вищевказаного рішення, право власності на спірний об`єкт нерухомого майна, розташований у АДРЕСА_1 , первинно було зареєстровано 04 листопада 2003 року за територіальною громадою м. Дніпродзержинська на підставі свідоцтва про право власності від 27 жовтня 2003 року, виданого Фондом комунальної власності м.Дніпродзержинська (реєстраційний номер: 3293504), що підтверджується листом ОКП «Дніпродзержинське БТІ» № 297 від 08.04.2016 року .
03 березня 2004 року зареєстровано перехід права власності від територіальної громади м. Дніпродзержинська до ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу від 12 листопада 2003 року, реєстр № 3708, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського округу Огнєвою Н.О., що підтверджується листом ОКП «Дніпродзержинське БТІ» № 297 від 08.04.2016 року.
05 квітня 2007 року зареєстровано перехід права власності від ОСОБА_10 до ОСОБА_8 (1/3 частина), ОСОБА_1 (2/3 частини) на підставі договору дарування від 29 грудня 2007 року, реєстр №1-5037, посвідченого Першою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою, що підтверджується листом ОКП «Дніпродзержинське БТІ» № 297 від 08.04.2016 року.
Вказане рішення залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 травня 2019 року.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішенню суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
На підставі ст. 141 ЦПК України, з позивача на користь апелянта слід стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2 205,69 грн (а.с.66, 118).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 липня 2018 року - скасувати.
У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_4 про поділ майна подружжя - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 205,69 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.
Судді: