ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року	Львів	Справа № 817/1047/18 пров. № А/857/3320/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді                                                  Кушнерика М.П.
суддів                                                                       Курильця А.Р., Мікули О.І.
за участю секретаря судового засідання                      Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення  Рівненського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року, прийняте колегією суддів Зозуля Д.П., Комшелюк Т.О., Жуковська Л.А., повний текст складено 03 лютого 2020 року в м.Рівне, у справі № 817/1047/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про зобов"язання вчинити дії, -

                                                 В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся із заявою, перегляд рішення у зв`язку з виключними обставинами, а саме просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року у адміністративній справі № 817/1047/18 та ухвалити нове рішення, котрим позовні вимоги задовольнити - зобов`язати Корецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок раніше призначеної йому пенсії на підставі постанови Острозького районного суду Рівненської області від 18 травня 2016 року у адміністративній справі № 567/1098/15-а та згідно уточненої довідки прокуратури Запорізької області від 16.03.2018 року № 18-33вих18 з нарахуванням компенсації втрати частини доходів з 01.01.2016 року і врахуванням раніше проведених виплат.
Заява мотивована тим, що постановою Острозького районного суду Рівненської області від 18.05.2016, що набрала законної сили, у справі №567/1098/15-а підтверджено його право на перерахунок пенсії за вказаною нормою. Цим же рішенням пенсійний орган було зобов`язано провести перерахунок і виплату пенсії на підставі довідок прокуратури Запорізької області від 29.04.2016 №18-337 вих-16 та №18-336 вих-16. Як з`ясувалося згодом, при видачі довідки №18-336 вих-16 прокуратура Запорізької області помилково включила до чинної заробітної плати матеріальну допомогу на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових потреб та зазначено щомісячну премію у значно меншому розмірі, ніж була фактично виплачена. 16.03.2018 прокуратурою було видано нову довідку №18-33 вих.18, однак відповідач відмовив в проведенні йому перерахунку і виплаті недоплаченої пенсії з посиланням на відсутність на те підстав. 
Враховуючи наведене, позивач звернувся до суду, який рішенням від 14.05.2018 у справі № 817/1047/18 у задоволенні позову відмовив. Свою позицію суд обґрунтував тим, що в даному випадку не визначення Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991, ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 не може бути підставою для перерахунку призначеної пенсії позивачу у зв`язку із збільшенням заробітної плати на посаді, на якій працював позивач до виходу на пенсію, оскільки на час звернення позивача із заявою від 23.03.2018 про перерахунок пенсії жодною правовою нормою наведена позивачем обставина не визначена в якості законодавчо встановленої підстави для перерахунку призначеної пенсії позивачу.
Підставою для подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами слугувало те, що 13.12.2019 другий Сенат Конституційного Суду України ухвалив Рішення 7-р (II) 2019, котрим визнав неконституційним положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру", на котре послався Рівненський окружний адміністративний суд при ухваленні рішення 14.05.2018.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 р. заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14.05.2018 у справі № 817/1047/18 - задоволено частково. Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14.05.2018 у справі №  817/1047/18 - скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненської області здійснити з 13 грудня 2019 року перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 на підставі постанови Острозького районного суду Рівненської області від 18 травня 2016 року у адміністративній справі № 567/1098/15-а та згідно уточненої довідки прокуратури Запорізької області від 16.03.2018 року № 18-33 вих.18, з врахуванням раніше проведених виплат. В задоволенні решти вимог заяви про перегляд судового рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14.05.2018 у справі № 817/1047/18 за виключними обставинами - відмовлено.
Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подало апеляційну скаргу, в частині задоволених вимог, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування обставин справи.
Апеляційні вимоги обгрунтовує тим, що законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 01 січня 2015 року делегував Уряду.
Урядом відповідний нормативно-правовий акт не було прийнято і умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено.
Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019, яким по суті повернуто працівникам прокуратури право на перерахунок пенсій, не впливає на визначення правомірності дій та рішень відповідача вчинених у минулих роках та на підставність оскарженої постанови суду першої інстанції. Положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 № 1697-УП зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, з 13.12.2019. Отже, на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, положення ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" були чинними. Продовження існування стану порушення прав, свобод чи інтересів позивача й після ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 4 грудня 2018 року №11-р/2018 може бути підставою для звернення до суду з відповідним позовом задля їх захисту.
Просить скасувати рішення суду в частині задоволених вимог та в цій частині прийняти нове, яким відмовити в задоволенні заяви. В частині відмови в задоволенні заяви - залишити без змін.
Оскільки в судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229, ст.313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Звертаючись до суду із заявою про перегляд рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року, ОСОБА_1 у якості виключної обставини зазначив те, що Конституційним Судом України встановлено неконституційність ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», як основа перерахунку його пенсії.
Так, рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним), положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, якими передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019: ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Дослідивши мотивувальну частину рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року, залишене без змін постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року, колегія суддів встановила, що ОСОБА_1 просив суд здійснити перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ.
Разом з тим, судом було враховано, що з 15 липня 2015 року Закон України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ втратив чинність (крім окремих положень) у зв`язку з набуттям чинності новим Законом України «Про прокуратуру» №1697-VII.
У рішенні Рівненського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року зазначено, що згідно ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 18.10.2014 року (чинної на час виникнення спірних правовідносин) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Проте, Кабінетом Міністрів України умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено і відповідний нормативно-правовий акт не прийнято.
Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 встановлено неконституційність норми закону, застосованого судом при вирішенні справи. 
Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 152 Конституції України  передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають  Конституції України  або якщо була порушена встановлена  Конституцією України  процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
У відповідності до ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 23 грудня 2019 року у справі № 814/1274/17, за загальним правилом рішення Конституційного Суду України змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, якщо інше не встановлено самим рішенням.
Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 було визначено, що ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії 01 січня 2016 року.
Предметом оскарження були дії Корецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з 01.01.2016 року відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону №3663-12 від 26.11.1993 року та 2663-ІІІ від 12.07.2001 року)
Приймаючи рішення від 14 травня 2018 року, Рівненський окружний адміністративний суд зазначив, що на час звернення позивача до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, частини тринадцята та вісімнадцята статі 50-1 Закону України "Про прокуратуру" втратили чинність. Відповідно до частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" (чинної на час виникнення спірних відносин), умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, а тому вказані зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" при призначені пенсії, проте визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури покладено на Кабінет Міністрів України. На час звернення позивача за перерахунком пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не було прийнято.
Частиною 2 статті 152 Конституції України встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.
Згідно з статтею 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" 13.07.2017 №2136-VIII закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Зміна правового регулювання правовідносин щодо пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури внаслідок ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 є підставою для звернення позивача до органів Пенсійного фонду України із новою заявою про перерахунок пенсії.
У разі, якщо після  ухвалення Конституційним Судом України відповідного рішення, поновлення права на перерахунок пенсії не відбулося, у позивача виникають підстави для звернення до суду з новим позовом задля його захисту.
Отже, ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 не може слугувати підставою для перегляду постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2016 року за виключними обставинами, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23 грудня 2019 року у справі № 814/1274/17.
Також, колегія суддів враховує правову позицію, що міститься у постанові Верховного Суду 17 грудня 2019 року у справі № 808/2492/18. У вказаному судовому рішенні зазначено, що із тексту імперативних приписів п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України слідує, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки, якщо рішення суду ще не виконане. У випадку, що є предметом дослідження, рішення не може вважатись невиконаним в контексті приписів п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, оскільки рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання.
Апеляційний суд не приймає до уваги твердження ОСОБА_1 про те, що проведення перерахунку пенсійним органом на підставі довідок прокуратури Запорізької області від 29.04.2016 №18-337 вих-16 та №18-336 вих-16, які помилково включила до чинної заробітної плати матеріальну допомогу на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових потреб та зазначено щомісячну премію у значно меншому розмірі, ніж була фактично виплачена, а тому слід проводити такий з врахуванням довідки прокуратури Запорізької області від 16.03.2018 №18-33 вих.18, в порядку визначеному рішенням суду від 18.05.2016 у справі № 567/1098/15-а, є безпідставним. Оскільки позивач намагається таким способом провести йому перерахунок пенсії, в якому йому раніше було відмовлено, відповідно до рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14.05.2018 залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27.08.2018 року. 
Колегія суддів звертає увагу на те, що при вирішенні питання про наявність підстав для перегляду судового рішення за виключними обставинами, обов`язково належить враховувати, що згідно зі  ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» закони, що визнані неконституційними, втрачають чинність не раніше, ніж з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність.
Відтак, в кожному окремому випадку належить перевіряти, чи може рішення Конституційного Суду України вплинути на зміст раніше прийнятого судового рішення у справі з урахуванням того, що визнані неконституційними закони не підлягають застосуванню лише з дати прийняття Конституційним Судом України відповідного рішення (або іншої дати, яка, однак, не може передувати дню ухвалення рішення). Натомість у разі підтвердження Конституційним Судом України відповідності певного закону вимогам Конституції України, такий закон є обов`язковим для застосування з дня набуття ним чинності.
Для вірного застосування п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС  України, її необхідно застосовувати у системному зв`язку з положення ч.ч. 3, 4 ст. 7 КАС України.
Вказані норми права передбачають, що у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії.
У такому випадку суд після винесення рішення у справі звертається до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, що віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України.
Зазначені норми Кодексу адміністративного судочинства України у своїй сукупності вказують на те, що п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС  України встановлює підставу для перегляду судового рішення, яке було ухвалене адміністративним судом із застосування ч.ч. 3, 4 ст. 7 КАС України, проте у подальшому Конституційний Суд України дійшов іншого висновку щодо відповідності певного закону вимогам Конституції України.
Колегія суддів встановила, що рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 на спірні правовідносини та на зміст рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року - не впливає.
Апеляційний суд вважає, що не заперечуючи право позивача на перерахунок пенсії, вказане рішення Конституційного Суду України не може бути застосовано до правовідносин з приводу перерахунку пенсії позивачеві за період з 01.01.2016 до 13.12.2019 року.
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19.11.2018 у справі № 755/4893/18, від 23 січня 2019 року у справі №820/2462/17, від 15 травня 2019 року у справі № 640/20317/16-а.
Отже, станом на день звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, останній діяв відповідно до вимог чинного законодавства, адже на момент вчинення таких дій частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, яка передбачала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, була чинною.
Оскільки предметом розгляду справи судом були правовідносини, що існували до прийняття рішення Конституційного суду України у справі № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) від 13 грудня 2019, а рішення суду, яке позивач просить переглянути за виключними обставинами, не містило вимог зобов`язального характеру (не було зобов`язано відповідача вчинити дії, у тому числі нарахувати та виплатити, стягнути кошти), оскільки в позові позивача було відмовлено, відсутня передбачена пунктом 1 частини 5 статті 361 КАС України підстава для перегляду рішення суду за виключними обставинами.
Станом на момент ухвалення рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14.05.2018 року відмова відповідача у перерахунку пенсії була правомірною, а тому суд першої інстанції приймаючи рішення від 03 лютого 2020 року дійшов помилкового висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд вказаного судового рішення за виключними обставинами.
У відповідності до ч. 1, п.1 ч.5 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами. Підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане. 
Судом першої інстанції при винесенні рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та порушено норми матеріального права, і, як наслідок, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами. 

Керуючись ч.3 ст.243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд - 

                                                    П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області - задоволити.
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року у справі № 817/1047/18, - скасувати та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення у зв`язку з виключними обставинами. 
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року у справі № 817/1047/18, - залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, з врахуванням ч.3 розділу VI Прикінцевих положень КАС України. 

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 30.06.20