ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2020 року                                                                                      Справа № 902/175/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Демидюк О.О. ,  суддя Савченко Г.І. 

секретар судового засідання Кушнірук Р.В. 

за участю представників сторін:
від скаржника: Швець В.Ю. - адвокат, представник за ордером серії АА№1039192 від 27.07.2020р. 
від ініціюючого кредитора: не з`явився 
від боржника: не з`явився 
арбітражний керуючий: не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП РЕНТ", м.Вінниця 
на ухвалу Господарського суду Вінницької області, постановлену 18.05.20р. суддею       Лабунською Т.І. о 16:22 год. у м.Вінниці, повний текст складено  22.05.20р.
у справі № 902/175/20 
за заявою Приватного підприємства "Юридична компанія "Лекс Г.С.", м.Вінниця 
до   Товариства з обмеженою відповідальністю "Династія В.В.", м.Вінниця 
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 18.05.2020р. відкрито провадження у справі №902/175/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Династія В.В." (код 40269538, вул.Київська, 29/11, кв. 6, м.Вінниця, 21000).
Визнано вимоги кредитора Приватного підприємства "Юридична компанія "Лекс Г.С." в сумі 150 000,00грн. боргу.
Введено процедуру розпорядження майном боржника до 170 календарних днів.
Призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Мельник Ірину Анатоліївну  (свідоцтво №1856 від 06.02.2018р.). Встановлено грошову винагороду арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна в розмірі  трьох мінімальних заробітних плат. Сплата грошової винагороди здійснюється за рахунок авансованих кредитором грошових коштів.
Зобов`язано розпорядника майна Мельник І.А. виконати вимоги Кодексу України з процедур банкрутства.
Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Ухвала про введення мораторію є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій.  Розпоряднику майна повідомити відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням  боржника та місцезнаходженням його майна про запровадження мораторію.
Вжито заходів щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави (у разі наявності).
Ухвалено, розпоряднику майна подати до господарського суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів до 29.06.2020р..
Призначено попереднє засідання на  08.07.2020р..
Ухвалено розпоряднику майна Мельник І.А. надати до суду реєстр вимог кредиторів.
Ухвалено розпоряднику майна провести інвентаризацію майна боржника до 18.07.2020р., відомості подати до суду.
Оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника (офіційне оприлюднення) на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відмовлено у задоволенні заяв арбітражних керуючих Мудрика І.В., Потупало Н.І., Сиволобова М.М., Белінської Н.О., Комлика І.С., Носань Н.С..
Залучено до участі у справі  №902/175/20 - ТОВ "ВІП РЕНТ", м.Вінниця.
Не погоджуючись з постановленою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІП РЕНТ" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у відкритті провадження у справі про банкротство Товариства з обмеженою відповідальністю "Династія В.В." відмовити. Також, одночасно з апеляційною скаргою, скаржник заявив клопотання про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги.
Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:
- вважає ухвалу місцевого господарського суду такою, що постановлена з порушенням норм чинного законодавства;
- вказує, що боржник свідомо подав інформацію, що містить недостовірну інформацію щодо відсутності майна на балансі підприємства з метою створення власної неплатоспроможності;
- зазначає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про відсутність спору про право, оскільки, наразі у провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває провадження у справі №902/323/20 за позовом ТОВ "ВІП РЕНТ" до ТОВ "Династія В.В.", ПП "Юридична компанія "Лекс Г.С." про визнання договору недійсним;
- покликається на те, що судове рішення суду першої інстанції є таким, що винесене без з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Листом Північно-західного апеляційного господарського суду №902/175/20/3230/20 від 10.06.2020р. матеріали справи №902/175/20 витребувано з Господарського суду Вінницької області.
23.06.2020р. до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №№902/175/20.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.06.2020р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП РЕНТ" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 18.05.2020р. у справі №902/175/20 залишено без руху та встановлено скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги та надання суду відповідні докази, зокрема, доказів направлення копії апеляційної скарги з доданими документами розпоряднику майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Династія В.В." - арбітражному керуючому Мельник Ірині Анатоліївні  (свідоцтво №1856 від 06.02.2018р.).
06.07.2020р. на поштову адресу Північно-західного апеляційного господарського суду на виконання ухвали суду від 24.06.2020р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП РЕНТ" надійшла заява від 30.06.2020р. про усунення недоліків апеляційної скарги з додатком, зокрема, доказами направлення копії апеляційної скарги з доданими документами арбітражному керуючому Мельник Ірині Анатоліївні.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.07.2020р. поновлено строк на подання апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП РЕНТ" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 18.05.2020р. у справі №902/175/20, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП РЕНТ" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 18.05.220р. у справі №902/175/20 та призначено справу №902/175/20 до розгляду на 27.07.2020р. об 12:00год..
24.072020р. на поштову адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від Приватного підприємства "Юридична компанія "Лекс Г.С." надійшов письмовий відзив від 15.07.2020р. на апеляційну скаргу, в якому останній вказує, що станом на 01.07.2020р. ТОВ "Династія В.В." відновивши платоспроможність в повному обсязі задовольнило вимоги кредитора ПП "Юридична компанія "Лекс Г.С." в розмірі 150000,00грн..
27.07.2020р. на електронну адресу  Північно-західного апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого Мельник І.А. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з її участю в іншому судовому засіданні у Рівненському міському суді.
В судовому засіданні представник скаржника заперечив проти клопотання арбітражного керуючого Мельник І.А. про відкладення розгляду справи.
Розглянувши зазначене вище клопотання арбітражного керуючого Мельник І.А. про відкладення розгляду справи колегія суддів відхиляє його з огляду на наступне.
Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
В даному випадку арбітражним керуючим Мельник І.А. не надано жодних доказів, які унеможливлюють вирішення даного апеляційного провадження в даному судовому засіданні.
Як вказано у Рішенні Конституційного суду України від 02.11.2004р. №15-рп/2004 верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тобто зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.
Застосовуючи практику Європейського суду з прав людини під час розгляду справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слід зазначити, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (§51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006р. у справі "Красношапка проти України").
Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.
Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.
Крім того, суд призначаючи справу до розгляду, надавав можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, а також ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 13.07.2020р. про відкриття апеляційного провадження явка учасників у справі не визнавалась обов`язковою, а також попереджено про те, що неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Арбітражний керуючий не скористався своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надав суду відзиву на апеляційну скаргу, що згідно з ч.3 ст.263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.
Учасники справи були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази. Однак, відсутні учасники справи наданим їм  процесуальним правом не скористалися та в судове засідання 27.07.2020р. не з`явилися, своїх повноважних представників не направили, про причини своєї неявки суд не повідомили.
Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю відсутніх учасників справи.
Представник скаржника в судовому засіданні 27.07.2020р. підтримав доводи апеляційної скарги та поданих додаткових письмових пояснень від 24.07.2020р. по справі та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає ухвалу місцевого суду незаконною та необґрунтованою. Просить суд ухвалу Господарського суду Вінницької області від 18.05.2020р. у справі №902/175/20 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Династія В.В." відмовити. 
Відповідно до ч.1   ст.271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника скаржника, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановлені оскаржуваної ухвали суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, 24.02.2020р. до Господарського суду Вінницької області надійшла заява кредитора Приватного підприємства "Лекс Г.С." про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Династія В.В.".
Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 10.03.2020р. прийнято заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства "Лекс Г.С." до розгляду. Вказаною ухвалою призначено заяву до розгляду в судовому засіданні на 26.03.2020 року.
26.03.2020р. судове засідання не відбулось, в зв`язку із введенням на території України карантину.
Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 27.03.2020р. підготовче засідання призначене на 06.05.2020р..
06.05.2020р. в судовому засіданні оголошено перерву до 18.05.2020р..
18.05.2020р. в судовому засіданні представником кредитора ПП "Юридична компанія     "Лекс Г.С." було представлено заяву кредитора.
Також, в судовому засіданні розглянуто відзив боржника на заяву кредитора.
В судовому засіданні розглянуто клопотання ТОВ "ВІП РЕНТ" про залучення в якості учасника у справі про банкрутство.
Обґрунтовуючи подане клопотання ТОВ "ВІП РЕНТ" покликається на те, що ТОВ "ВІП РЕНТ" є учасником ТОВ "Династія В.В.". В провадженні судів перебуває ряд спорів що стосуються ТОВ "Династія В.В.", зокрема: справа №902/56/20 за позовом ТОВ "ВІП РЕНТ" до ТОВ "Династія В.В." за участю третіх осіб на стороні відповідача: ПП "Корпорація Максимум", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним рішень загальних зборів. Справа №902/66/20 за позовом: ОСОБА_2 до ТОВ "ВІП РЕНТ",  за участю третіх осіб на стороні відповідача: ПП "Корпорація Максимум", ОСОБА_1 , Державного реєстратора Стрижавської селищної ради Луценко Є.В., Державного реєстратора Вінницької міської ради Олексина М.О., приватного нотаріуса Скутельник І.А. про розірвання договору та скасування рішень. Справа №128/163/20 за позовом ОСОБА_2 до ТОВ "Династія В.В." про стягнення заробітної плати. Справа №902/323/20 за позовом  ТОВ "ВІП РЕНТ" до ПП "ЮК Лекс Г.С.", ТОВ "Династія В.В." про визнання договору про надання юридичних послуг недійсним.
В провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебуває ряд кримінальних проваджень за заявою ОСОБА_2 , що стосуються незаконного заволодіння корпоративними правами та звільнення з посади директора ТОВ "Династія В.В. " ОСОБА_2.
ТОВ "ВІП РЕНТ" просить залучити до участі у справі про банкрутство в якості учасника, щодо прав та обов`язків якого існує спір.
В судовому засіданні представник кредитора - ПП "Юридична компанія "Лекс Г.С."  заперечував щодо задоволення клопотання ТОВ "ВІП РЕНТ". 
Зокрема, у викладених письмово запереченнях заявник покликається на те, що особа, яка має до боржника кредиторські вимоги, набуває процесуального статусу кредитора після звернення із заявою з кредиторськими вимогами у справі про банкрутство, розгляду такої заяви судом за прийняттям відповідного рішення. ТОВ "ВІП РЕНТ" не є уповноваженим представником ТОВ "Династія В.В." (рішення зборів з цього питання не долучене до клопотання), а тому не може представляти інтереси ТОВ "Династія В.В." у справі про банкрутство.
Суд першої інстанції розглянувши подане ТОВ "ВІП РЕНТ" клопотання про залучення в якості учасника у справі про банкрутство дійшов висновку про його задоволення, з огляду на наступне.
Згідно ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства, учасники у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників боржника, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав та обов`язків яких існує спір.  
Також, місцевим господарським судом встановлено, що ТОВ "ВІП РЕНТ" є учасником ТОВ "Династія В.В." і в даний час існують спори щодо прав та обов`язків ТОВ "ВІП РЕНТ" як учасника ТОВ "Династія В.В.".
Зокрема, у поясненнях ТОВ "ВІП РЕНТ" вказує, що відповідно до ч.1 ст.39 Кодексу України з процедур банкрутства, перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюється судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом. 
Заява про відкриття провадження у справі про банкрутство була подана ПП "Юридична компанія  "Лекс Г.С.", а підставою для подачі заяви стало наявність заборгованості  ТОВ "Династія В.В.".
Вказує, що ОСОБА_1 був призначений на посаду відповідно до рішення, що було оформлено Протоколом №11 від 11.11.2019р.. При цьому, підставою для звільнення з посади попереднього директора Товариства ОСОБА_2 є подання останньої заяви про звільнення від 07.11.2019р.. Тобто, голова загальних зборів учасників повідомив присутніх на зборах, що від ОСОБА_2 надійшла заява про її звільнення за власним бажанням. 
У січні 2020р. до ТОВ "ВІП РЕНТ" звернулась Галіцька В.В., яка повідомила про своє звільнення їй стало відомо із відомостей Державного реєстру. Будь-якої заяви про своє звільнення остання не подавала. Копії наказу їй не направлялись, запис до трудової книжки не робився. За таких обставин, як повідомлено в письмових поясненнях, при проведенні позачергових загальних зборів учасників, що були проведені за ініціативою учасників ПП "Корпорація Максимум" та громадянина України ОСОБА_1 без відома директора ОСОБА_2, ввели учасника ТОВ "ВІП РЕНТ" в оману, що діючий директор подав заяву про своє звільнення, що датована 07.11.2019р.. При цьому, запропонували на посаду директора ОСОБА_1, який подав заяву 12.11.2020р.. 
Також, за фактом підробки заяви ОСОБА_2 від 07.11.2019р., органами досудового розслідування до ЄРДР було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення. 
Крім того, в провадженні Вінницького міськрайонного суду перебуває цивільна справа №128/163/20 за позовом ОСОБА_2 до ТОВ "Династія В.В." про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. 
У провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/56/20 за позовом ТОВ "ВІП РЕНТ" до ТОВ "Династія В.В." про визнання недійсними рішень загальних зборів, скасування  державної реєстрації змін до установчих документів, скасування внесення змін до відомостей про юридичну особу. Зокрема, предметом розгляду вказаної справи є визнання недійсним рішення ТОВ "Династія В.В.", що оформлене протоколом №11 від 11.11.2019р. де вирішувалось питання щодо звільнення з посади директора ТОВ ОСОБА_2 та про призначення на посаду  директора ОСОБА_1  За таких обставин питання щодо незаконного призначення ОСОБА_1 вивчається  в судовому порядку  в рамках цивільних та господарських справ,  окрім того, є предметом  досудового розслідування у кримінальному провадженні. Враховуючи, що ОСОБА_1 призначений на посаду директора незаконно, договір про надання юридичних послуг від 14.11.2019р., що був укладений між ТОВ "Династія В. В ." та ПП "Юридична компанія "Лекс Г.С." суперечить вимогам ст.ст.92, 203 ЦК України.
З метою оскарження вказаного договору, що був укладений між ТОВ "Династія В.В. " та ПП "Юридична компанія  "Лекс Г.С.", учасник ТОВ "Династія В.В." - ТОВ "ВІП РЕНТ"  звернулось до суду із відповідним позовом. Ухвалою суду від 13.04.2020р. відкрито провадження у справі.  Кредиторські вимоги не підтверджені судовим рішенням. ТОВ "ВІП РЕНТ" в письмових поясненнях  визначив власну правову позицію щодо відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство, оскільки вимоги кредитора свідчить про наявність спору про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.  Відповідно до положень ч.6 ст.39 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі про банкрутство, якщо вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.
Водночас, кредитором ПП "Юридична компанія "Лекс Г.С." представлено в засіданні заперечення щодо письмових пояснень ТОВ "ВІП РЕНТ", на обґрунтування яких останній покликається на те, що ТОВ "ВІП РЕНТ" наведено низку справ, у яких триває провадження і які розглядаються Господарським судом Вінницької області та Вінницьким міським судом, однак в жодній із наведених справ не прийнято жодного рішення, що набрало законної сили. 
Також, помилковим вважає твердження про наявність спору про право щодо вимог кредитора, оскільки вказане спростовується матеріалами справи, зокрема позицією боржника  викладеної у відповіді на претензію, а також у відзиві на заяву про відкриття провадження у справі. 
Зокрема, у зазначених документах боржником в повному обсязі визнаються вимоги кредитора та наявне посилання на стійку фінансову неспроможність, що заважає задовільнити вимоги кредитора. 
Як вже зазначалося, ухвалою Господарського суду Вінницької області від 18.05.2020р. відкрито провадження у справі №902/175/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Династія В.В." (код 40269538, вул.Київська, 29/11, кв. 6, м.Вінниця, 21000).
Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.
Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч.5 ст.55 Конституції України).
Приписами ст.129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, до яких, зокрема, віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін.
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих           Конституцією           і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
У відповідності до ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України. кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.
Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.
Частиною 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція ЄСПЛ) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.
Суд зазначає, що право на доступ до суду є одним із аспектів права на суд згідно з пунктом 1 ст.6 Конвенції ЄСПЛ та повинно бути "практичним та ефективним", а не "теоретичним чи ілюзорним" (Рішення ЄСПЛ від 04.12.1995р. у справі "Беллє проти Франції"). Це міркування набуває особливої актуальності у контексті гарантій, передбачених ст.6 Конвенції ЄСПЛ, з огляду на почесне місце, яке в демократичному суспільстві посідає право на справедливий суд. Водночас, право на доступ до суду, закріплене у ст.6, не є абсолютним, воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак, Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 Конвенції ЄСПЛ, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001р. у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").
Відповідно до ч.6 ст.12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Так, згідно Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом.
Кодекс України з процедур банкрутства №2597-VIII набрав чинності 21.04.2019р., цей Кодекс введено в дію з 21.10.2019р..
З дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992р., №31, ст.440 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" (Відомості Верховної Ради України, 1992р., №31, ст.441).
Частиною 1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства, визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.
Згідно ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства, боржник - юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав. Грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. Кредитор - юридична особа яка має вимоги щодо грошових зобов`язань боржника.
У відповідності до ст.34 Кодексу України з процедур банкрутства, заява про відкриття провадження у справі про банкрутство подається кредитором або боржником у письмовій формі та повинна містити:
найменування господарського суду, до якого подається заява;
найменування боржника, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи;
ім`я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);
виклад обставин, що є підставою для звернення до суду;
перелік документів, що додаються до заяви.
До заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство додаються:
докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом судовий збір не підлягає сплаті;
довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником;
докази авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень;
докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів.
Статтею 35 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті, залишення без руху або для повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство господарський суд приймає заяву до розгляду, про що не пізніше п`яти днів з дня її надходження постановляє ухвалу, в якій зазначається серед іншого дата проведення підготовчого засідання суду.
Підготовче засідання суду проводиться не пізніше 14 днів з дня постановлення ухвали про прийняття заяви про відкриття провадження у справі, а за наявності поважних причин (здійснення сплати грошових зобов`язань кредиторам тощо) - не пізніше 20 днів.
Відповідно до ч.2 ст.35 Кодексу України з процедур банкрутства, підготовче засідання суду проводиться не пізніше 14 днів з дня постановлення ухвали про прийняття заяви про відкриття провадження у справі, а за наявності поважних причин (здійснення сплати грошових зобов`язань кредиторам тощо) - не пізніше 20 днів.
Згідно ч.1 ст.36 Кодексу України з процедур банкрутства, боржник до дати проведення підготовчого засідання надає до господарського суду та заявнику відзив на заяву про відкриття провадження у справі. До відзиву боржника додаються докази відправлення заявнику копії відзиву.
У той же час, відповідно до ч.4 ст.36 Кодексу України з процедур банкрутства, відсутність відзиву на заяву про відкриття провадження у справі не перешкоджає провадженню у справі.
Правила проведення підготовчого засіданні встановлені ст.39 ст.36 Кодексу України з процедур банкрутства.
Так, перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом. Неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання (ч.1 ст.39).
У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи (ч.2 ст.39 Кодексу ).
Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість (ч.3 ст.39).
Частиною 5 ст.39 Кодексу України передбачено, що за результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про:
- відкриття провадження у справі;
- відмову у відкритті провадження у справі.
Таким чином, завдання підготовчого засідання господарського суду у справі про банкрутство полягає у перевірці обґрунтованості заяви кредитора або боржника щодо наявності ознак неплатоспроможності, а заяви боржника - також і загрози його неплатоспроможності. Крім того, господарський суд перевіряє правовий статус боржника та відсутність перешкод для порушення провадження у справі про банкрутство. Предметом підготовчого засідання є з`ясування наявності підстав, які надають кредитору чи боржнику можливість ініціювати порушення провадження у справі про банкрутство, тобто ознак загрози неплатоспроможності та виникнення обставин неплатоспроможності боржника.
Неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом (ст.1 КУзПБ).
Підстави для відмови у відкритті провадження у справі встановлені ч.6 ст.39 Кодексу України з питань банкрутства.
Господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо:
вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження;
вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.
З системного аналізу зазначених норм слідує, що підставою для відкриття провадження у справі про банкрутство є неплатоспроможність боржника.
Тобто, для відкриття провадження у справі господарський суд повинен встановити: наявність грошових зобов`язань у боржника, строк виконання яких настав; неспроможність боржника виконати такі зобов`язання після встановленого строку; відсутність спору про право щодо таких грошових зобов`язань.
Щодо поняття "відсутність спору про право", то, на думку апеляційного суду, Кодекс України з процедур банкрутства не дає його визначення. Більш того, законодавець не ототожнює його зі спором, який розглядається у позовному провадженні судом або перебуває на розгляді іншого юрисдикційного органу.  Кодекс України з процедур банкрутства пов`язує наявність спору лише щодо самих грошових вимог, який може мати місце з самого початку при їх заявленні (потенційний спір). Наприклад, коли відсутнє рішення суду щодо цих вимог, що набрало законної сили і грошові вимоги не підтверджені належними документами або не визнаються боржником. У той же час, можуть мати місце й інші обставини, які можуть свідчити про наявність спору, незалежно від того, чи визнає грошові вимоги боржник (правочин укладено із заінтересованою особою, пропущено строк позовної давності або має місце нікчемний правочин).
Такі обставини виключають розгляд цих питань у підготовчому засіданні, оскільки відсутній той інструментарій, який характерний для позовного провадження (зустрічний позов, залучення третіх осіб, проведення експертизи, застосування строків позовної давності тощо).
У підготовчому засіданні суд не вирішує спір по суті. А строк розгляду вимог кредиторів обмежується 14 днями.
У такому випадку, відсутність спору щодо заявлених ініціюючим кредитором грошових вимог може підтверджуватися або рішенням суду, що набрало законної сили, або визнанням боржником таких вимог.
Тобто, має бути фактична наявність боргу, який є безспірним або не оспорюється боржником, що встановлюється судом у підготовчому засіданні.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;
З матеріалів справи вбачається, що Приватне підприємство "Лекс Г.С." звернулося до Господарського суду  Вінницької області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Династія В.В.".
Зокрема, обґрунтовуючи подану заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Династія В.В." Приватне підприємство "Лекс Г.С." посилається на те, що 14.11.2019р. між ПП "Юридична компанія "Лекс Г.С." та ТОВ "Династія В.В." було укладено договір про надання юридичних послуг, згідно з п.п.1.1, 1.2 якого та акту про прийняття - передачі наданих послуг від 14.02.2020р. ПП "Юридична компанія "Лекс Г.С." надала послуги на суму 150000,00грн. на умовах, обумовлених договором. 
Згідно до п.п.2.2.1, 3.2 договору ТОВ "Династія В.В." повинно було сплатити суму коштів за надані послуги, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця Замовником впродовж 3 банківських днів з моменту отримання рахунку. Порушивши умови договору, боржник - ТОВ "Династія В.В." прострочив терміни оплати станом на 20.02.2020р..  19.02.2020р. отримана відповідь на вимогу боржника про визнання суми заборгованості в повному обсязі, проте відмовлено у виконанні шляхом відшкодування боргу.
Водночас, на підтвердження викладених в заяві обставин додано письмові докази.
Також, судом в судовому засіданні розглянуто відзив боржника на заяву кредитора, в якому зазначено про те, що ТОВ "Династія В.В." визнає в повному обсязі вимоги кредитора, проте станом на 28.04.2020р. підприємство не має фінансової можливості задовільнити вимоги заявника, оскільки тривалий час (більше року) не має прибутку, наявні збитки, діяльність підприємства фактично є збитковою. Майно на балансі підприємства відсутнє. Відсутня можливість задовільнити вимоги кредитора. 
Крім того, до відзиву боржника додано фінансову звітність станом на 31.12.2019р..
Разом з тим, як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, зокрема, поданою апеляційною скаргою, грошові вимоги, що були заявлені ПП "Юридична компанія Леке Г.С." носять спірний характер, оскільки відносно них відсутнє судове рішення і вони не визнаються та повністю заперечуються ТОВ "ВІГІ РЕНТ", що є учасником ТОВ "Династія В.В.".
Так, матеріали справи свідчать, що з метою оскарження вказаного договору про надання юридичних послуг, що був укладений між ТОВ "Династія В.В. " та ПП "Юридична компанія     Лекс Г.С.", учасник ТОВ "Династія В.В." - ТОВ "ВІП РЕНТ" звернулось із відповідним позовом до Господарського суду Вінницької області про визнання такого договору недійсним.
Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 13.04.2020р. було відкрито провадження у справі №902/323/20.
Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 25.06.2020р. було закрито провадження та призначено справу №902/323/20 для судового розгляду по суті.
За вказаних обставин, суд першої інстанції не врахував, що грошові вимоги ПП "Юридична компаній Лекс Г.С." до ТОВ "Династія В.В." у розмірі 150 000,00грн. виникли та заявлені саме на підставі договору про надання юридичних послуг від 14.11.2019р., дійсність якого є предметом спору у справі №902/323/20 за позовом учасника ТОВ "Династія В.В." - ТОВ "ВІП РЕНТ" до ТОВ "Династія В.В." та ПП "Юридична компаній Лекс Г.С." про визнання недійсним договору.
Враховуючи, що вказаний судовий спір безпосередньо стосується заборгованості ТОВ "Династія В.В." за договором на підставі якого було подано заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, а тому, підтверджує спірність таких вимог, і, як наслідок, є перешкодою для відкриття справи про банкрутство.
Отже, вказані обставини свідчать про передчасність відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Династія В.В." за заявою Приватного підприємства "Юридична компанія "Лекс Г.С.".
Також, судом взято до уваги, що ч.6 ст.39 Кодексу України з процедур банкрутства визначає підставою для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство той факт, що вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.
Тобто, вказана норма жодним чином не визначає підставою для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство існування рішень, які набрали законної сили, отже наявність остаточного рішення у такому спорі не є обов`язковою.
В даному випадку достатнім є сам факт наявності спору про право, результати вирішення якого можуть вплинути на заявлені кредиторами вимоги.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, станом на 27.07.2020р. справа №902/323/20 перебуває у провадженні Господарського суду Вінницької області та її розгляд наразі триває, що в свою чергу свідчить про передчасність відкриття провадження у справі про банкрутство, і є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та прийняття нового рішення про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Династія В.В.".
За вказаних обставин, виходячи із системного аналізу обставин встановлених при розгляді даної справи у їх сукупності та наданих доказів, виходячи із загальних засад, встановлених у ст.3 ЦК України, а саме справедливості, добросовісності та розумності, колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу прийнято з порушеннями норм права при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, щодо порушення судом норм матеріального права знайшли своє підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку, а відтак наявні правові підстави для її задоволення.
Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що боржником надано суду недостовірні відомості щодо відсутності майна попри значну кількість об`єктів нерухомості у власності боржника та відповідно ненадання правової оцінки можливості виконання ним своїх зобов`язань перед кредитором, судова колегія бере до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену в постановах у справах №910/18029/16 від 15.10.2019р. та №910/8992/19 від 22.01.2020р., та зазначає, що на стадії порушення (відкриття) провадження у справі про банкрутство суд виходить виключно з відомостей наданих боржником та не може визначати реальну вартість майна, його рентабельність або неможливість реалізації. Питання про те, чи знаходиться боржник у стані неплатоспроможності, чи ні, вирішується судом не за наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство, а за наслідками підсумкового засідання суду, на якому виноситься ухвала про санацію боржника чи постанова про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури або ухвала про припинення провадження у справі про банкрутство. 
Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).
Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.
В силу приписів ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно до ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів Північно - західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП РЕНТ" слід задовольнити, в свою чергу, керуючись п.1 ч.1 ст.277 Господарського процесуального кодексу України, ухвалу Господарського суду Вінницької області від 18.05.2020р. у справі №902/175/20 слід скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Династія В.В." (код 40269538, вул.Київська, 29/11, кв.6, м.Вінниця, 21000) відмовити.
Керуючись ст.ст.129, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -
                      
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП РЕНТ", м.Вінниця на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 18.05.2020р. у справі №902/175/20 задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 18.05.2020р. у справі №902/175/20 скасувати. Прийняти нове судове рішення.
У відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Династія В.В." (код 40269538, вул.Київська, 29/11, кв.6, м.Вінниця, 21000) відмовити.
3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі та державному реєстратору за місцезнаходженням боржника.
4. Справу №902/175/20 повернути до Господарського суду Вінницької області.
5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "28" липня 2020 р.

Головуючий  суддя                                                                      Павлюк І.Ю. 

Суддя                                                                                              Демидюк О.О.  

Суддя                                                                                              Савченко Г.І.