П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  560/3720/19                                             Головуючий у 1-й інстанції:  Салюк П.І. 
          Суддя-доповідач:  Біла Л.М. 

16 вересня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Білої Л.М. 
суддів:  Капустинського М.М.  Смілянця Е. С. 
за участю:
секретаря судового засідання: Черняк А.В.,
позивача - ОСОБА_1 
представника позивача - Кримчака О.А. 
представника відповідача - Попик О.О. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Арбітражного керуючого ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих при Міністерстві юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про визнання протиправними дій, подання, наказу та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
В листопаді 2019 року арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих при Міністерстві юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, в якому просив:
- визнати протиправними дії посадових осіб (членів комісії) Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області щодо неврахування наданих документів під час планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 та скасувати висновки акту від 25 березня 2019 року № 4 від 16 квітня 2019 року № 944, протоколу від 16 квітня 2019 року № 81/04/19 Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності арбітражного керуючого ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих при міністерстві юстиції України про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 16 квітня 2019 року № 944 та протоколу від 16 квітня 2019 року № 81/04/19 Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності арбітражного керуючого ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 07 червня 2019 року № 1713/5 про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 26 лютого 2013 року № 332 видане ОСОБА_1 ;
- зобов`язати відповідача - суб`єкт владних повноважень Міністерство юстиції України в особі Департаменту з питань судової роботи та банкрутства виключити з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) запис про анулювання свідоцтва арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 26 лютого 2013 року № 332 - відновити дію свідоцтва.
Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач відзначає про протиправність наказу Міністерства юстиції України від 07 червня 2019 року № 1713/5 про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 26 лютого 2013 року № 332, видане ОСОБА_1 , оскільки останнє прийнято на підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, за відсутності відповідного рішення Державного органу з питань банкрутства про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого та висновку про наявність підстав для анулювання відповідного свідоцтва
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року задоволено заяву Арбітражного керуючого ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову та зупинено дію наказу Міністерства юстиції України від 07 червня 2019 № 1713/5, про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 332 від 26 лютого 2013 року, видане ОСОБА_1 , на підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 16 квітня 2019 № 944 та з урахуванням протоколу її засідання від 16 квітня 2019 року № 81/04/19 до набрання законної сили рішення по даній справі.
29 листопада 2019 року ухвалою суду у задоволенні заяви Арбітражного керуючого ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду відмовлено та його позовну заяву в частині позовних вимог про визнання протиправними дії посадових осіб (членів комісії) Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області щодо неврахування наданих документів під час планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 та скасування висновків акту від 25 березня 2019 року №4 та визнання протиправним та скасування подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих при міністерстві юстиції України про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 16 квітня 2019 року № 944 та протоколу від 16 квітня 2019 року № 81/04/19 Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності арбітражного керуючого ОСОБА_1 повернуто позивачеві.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року в задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального та матеріального права, просив скасувати прийняте рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
В обгрунтування власної позиції апелянт вказує на те, що суд першої інстанції не з`ясував всіх обставини, що мають значення для правильного вирішення даного спору. Вважає, що суд безпідставно визначив істотність допущених ним порушень, оскільки оспорюваний наказ Міністерства юстиції України прийнятий з порушенням порядку застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого та порядку припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів). 
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу, відповідач - Міністерство юстиції України, заперечив доводи позивача та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги. 
Обгрунтовуючи безпідставність доводів позивача, відповідач, в більшості, фактично продублював доводи, наведені ним у відзиві на позовну заяву, при цьому, додатково відзначивши, що доводи апеляційної скарги, побудовані також на помилковому трактуванні позивачем норм права, що регулюють спірні правовідносини, у зв`язку з чим висновок про відсутність рішення органу з питань банкрутства про притягнення його до дисциплінарної відповідальності є помилковим.
Інші учасники справи правом подання письмових відзивів на апеляційну скаргу не скористались.
В судовому засіданні позивач та представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримали в повному обсязі та за обставин, викладених в ній, просили її задовольнити.
Представник відповідача заперечила проти задоволення вимог апеляційної скарги та просила залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, з таких підстав.
Як встановлено з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами, ОСОБА_1 видано свідоцтво про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 332 від 26 лютого 2013 року.
На підставі Плану перевірок діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) на І квартал 2019 року, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 грудня 2018 року № 4823/7 Головним територіальним управлінням юстиції у Хмельницькій області у період з 04 березня 2019 року до 14 березня 2019 року проведено планову виїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 .
Предметом перевірки визначено відповідність арбітражного керуючого вимогам, визначеним у Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також додержання арбітражним керуючим вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці під час здійснення повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора у справах про банкрутство.
За результатами проведеної перевірки Головним територіальним управлінням юстиції у Хмельницькій області було складено Довідку про результати планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 14 березня 2019 року № 3 та Акт про результати планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 25 березня 2019 року № 4.
Відповідно до висновків Акту про результати планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 25 березня 2019 року № 4 за результатами перевірки виявлені порушення, які на думку комісії, є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень.
У зв`язку із цим, листом № 05-11/1/1297 від 26 березня 2019 року Головним територіальним управлінням юстиції у Хмельницькій області направлено до Міністерства юстиції України пропозицію (з матеріалами перевірки) щодо внесення до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих подання про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.
В подальшому, структурний підрозділ Мін`юсту підготовив та вніс подання № 1254 від 01 квітня 2019 року на Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення. 
Вказане подання було направлене разом з Висновком структурного підрозділу Мін`юсту щодо відповідності законодавству висновків акта планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 25 березня 2019 року № 4 та пропозицією органу контролю з усіма додатками на адресу арбітражного керуючого ОСОБА_1 
12 квітня 2019 року листом №36 ОСОБА_1 надав письмові пояснення до Міністерства юстиції України та Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих стосовно виявлених в ході проведення перевірки порушень.
Дисциплінарна комісія арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), заслухавши пояснення арбітражного керуючого ОСОБА_1 , розглянувши подання структурного підрозділу Мін`юсту щодо відповідності висновків акта перевірки законодавству з питань банкрутства та пропозицію органу контролю (Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області) з усіма додатками (матеріали перевірки (в тому числі документи, які були надані арбітражним керуючим для проведення перевірки) прийняла рішення застосувати до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.
За результатом засідання Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) прийнято рішення внести до Міністерства юстиції України подання № 944 від 16 квітня 2019 року про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.
Наказом Міністерства юстиції України від 07 червня 2019 року № 1713/5 анульовано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 26 лютого 2013 року № 332 видане ОСОБА_1 . Зобов`язано Департамент з питань судової роботи та банкрутства забезпечити внесення запису про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що Міністерство юстиції України при винесенні спірного наказу від 07 червня 2019 року № 1713/5 про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 26 лютого 2013 року № 332 виданого ОСОБА_1 , та внесення відповідного запису про це до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надані.
Колегія суддів, надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції, в призмі встановлених обставин справи та доводів апеляційної скарги, відзначає наступне.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Вимоги до арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) його права та обов`язки, процедура підтвердження права на здійснення такої діяльності, отримання такого права, контроль за діяльністю арбітражних керуючих, види відповідальності та інші питання, пов`язані з діяльністю арбітражних керуючих визначені положеннями Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон № 2343-ХІІ).
У розумінні статті 1 вказаного Закону, арбітражним керуючим є фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.
Частиною третьою статті 98 Закону №2343-XII визначено, що під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.
За змістом частини 1 статті 106 Закону №2343-XII, контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється у формі планових перевірок за певний період часу не частіше одного разу на два роки. Повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки, не допускається. Попередні періоди, що раніше перевірялися, не можуть бути предметом наступних перевірок, крім перевірок за зверненнями фізичної чи юридичної особи.
Згідно з частиною другою статті 106 Закону № 2343-XII, позапланові виїзні та невиїзні перевірки здійснюються за зверненнями громадян чи юридичних осіб, якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Для проведення невиїзної перевірки державний орган з питань банкрутства надсилає арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору) письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений в запиті строк арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) надсилає державному органу з питань банкрутства вмотивовану відповідь та копії відповідних документів.
Відповідно до статті 107 Закону № 2343-XII,  арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть за свої дії та заподіяну третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну, дисциплінарну та кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, встановлених законом. Арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом.
Державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарні стягнення (частина 3 статті 107 Закону № 2343-XII).
Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство юстиції України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року № 228, Міністерство юстиції України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, зокрема, з питань банкрутства.
Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення (частина 4 статті 107 Закону № 2343-XII).
Про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення робиться запис в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України (частина 5 статті 107 Закону № 2343-XII).
Для здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), перевірки організації їх роботи, дотримання ними вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики державним органом з питань банкрутства утворюється Дисциплінарна комісія (частина перша статті 108 цього Закону), яка діє на підставі Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих № 81/5.
Згідно з приписами пункту 4 вказаного Положення, Комісія відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, розглядає подання структурного підрозділу Мін`юсту, відповідального за забезпечення виконання Мін`юстом повноважень державного органу з питань банкрутства (далі - структурний підрозділ), про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого і за наслідками розгляду приймає одне із рішень, передбачених пунктом 25 Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих №81/5, зокрема, про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення на підставі подання структурного підрозділу про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого.
Пунктом 27 цього ж Положення передбачено, що у разі прийняття Комісією рішення про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого протокол її засідання та її подання про застосування до арбітражного керуючого такого виду дисциплінарного стягнення у триденний строк направляються до структурного підрозділу для анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та виключення з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України відомостей про арбітражного керуючого, стосовно якого Комісією прийнято рішення.
Відповідно до частини 1 статті 108 Закону, дисциплінарна комісія утворюється у встановленому державним органом з питань банкрутства порядку для здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), перевірки організації їх роботи, дотримання ними вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики.
Дисциплінарна комісія розглядає заяви, скарги та подання на арбітражних керуючих; організовує перевірку оприлюднених фактів, що принижують честь і гідність арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів); надає консультації і рекомендації, а також готує методичні розробки з питань професійної етики арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) та застосування прогресивних практик; приймає рішення про застосування до арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарних стягнень (частина 4 статті 108 цього ж Закону).
Рішення дисциплінарної комісії оформлюються протоколом, що підписується усіма присутніми на засіданні членами комісії (частина 6 статті 108 Закону № 2343-XII).
Види дисциплінарних стягнень, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), наведені у частині першій статті 109 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а саме: попередження; позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).
Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення (частина третя статті 109 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»).
Про накладення на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) дисциплінарного стягнення робиться запис в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України (частина 4 статті 109 Закону № 2343-XII).
Відповідно до пункту 5 частин першої, другої статті 112 Закону № 2343-XII, підставою для припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) є накладення дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора). У разі припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) він виключається з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, а його свідоцтво анулюється.
Відповідно до частин першої, другої статті 113 Закону № 2343-XII, у разі наявності підстав для позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) дисциплінарна комісія вносить державному органу з питань банкрутства відповідне подання.
Державний орган з питань банкрутства приймає рішення про позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та вносить до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).
За змістом частини 5 статті 113 Закону № 2343-XII, рішення державного органу з питань банкрутства про позбавлення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) може бути оскаржено арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) до суду. Оскарження рішення не зупиняє його дію.
Як встановлено в ході розгляду справи, наказом Міністерства юстиції України від 07 червня 2019 року № 1713/5  на підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 16 квітня 2019 року № 944 та з урахуванням протоколу засідання цієї комісії від 16 квітня 2019 року № 81/04/19 анульовано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 26 лютого 2013 року №332, видане позивачу.
Втім, за приписами частини другої статті 112 Закону № 2343-XII, анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності здійснюється у разі припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), а однією з підстав для припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є накладення дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що повноваження приймати рішення про застосування дисциплінарних стягнень до арбітражних керуючих за наявності підстав належить Дисциплінарній комісії. При цьому, Дисциплінарна комісія вносить державному органу з питань банкрутства відповідне подання.
Однак, органом, уповноваженим накладати дисциплінарні стягнення на арбітражних керуючих є виключно державний орган з питань банкрутства, яким, згідно чинного законодавства України, є Міністерство юстиції України.
Апеляційний суд наголошує, що за такого правового регулювання, рішення Комісії про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень реалізується шляхом винесення наказу про накладення дисциплінарного стягнення за відповідним поданням Комісії єдиним уповноваженим на це державним органом з питань банкрутства - Міністерством юстиції України.
Дисциплінарна комісія встановлює наявність в діях арбітражного керуючого дисциплінарного проступку та приймає рішення про можливість та доцільність застосування певного виду дисциплінарного стягнення.
В силу ж приписів статті 107 Закону № 2343-XII, безпосередньо дисциплінарні стягнення накладаються Державним органом з питань банкрутства - Міністерством юстиції України за поданням Дисциплінарної комісії.
При цьому, з огляду на положення частини 4 статті 107 Закону № 2343-XII, таке рішення має бути прийнято протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
В даному випадку, матеріалами справи засвідчується, що Міністерство юстиції України дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого на позивача не накладало, відповідний наказ Міністерство не видавало.
Натомість, на підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та з урахуванням протоколу засідання цієї комісії Міністерство юстиції України видало спірний наказ № 1713/5 від 07 червня 2019 року, яким анульовано Свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 332 від 26 лютого 2013 року, видане позивачу.
Судова колегія зауважує, що анулювання свідоцтва не є видом дисциплінарного стягнення, яке може бути накладене на арбітражного керуючого, згідно зі статтею 109 Закону № 2343-XII.
Свідоцтво може бути анульовано лише у разі припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), зокрема, внаслідок накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).
За наведених обставин судова колегія доходить висновку про те, що анулювання свідоцтва без накладення стягнення, яке може бути підставою для такого анулювання, суперечить приписам частини другої статті 112 Закону № 2343-XII та свідчить про протиправність такого наказу.
Вказані порушення є достатніми для висновку про те, що прийняття цього наказу відбулося з порушенням вказаних вимог Закону №2343-XII, що є підставою для визнання його протиправним та скасування судом.
Крім цього, колегія суддів вважає обгрунтування доводи апеляційної скарги щодо не дотримання відповідачем встановленого законом строку притягнення його до відповідальності в спірних правовідносинах та вказує на таке.
Відповідно до пункту 7.5 Порядку № 1284/5, рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення може бути прийняте Дисциплінарною комісією протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Аналогічні положення містить частина четверта статті 107 Закону №2343-XII.
Наведене свідчить, що дієслово «накладати» законодавець використовує виключно для позначення меж адміністративної функції Міністерства юстиції України, а не будь-яких інших суб`єктів дисциплінарного провадження відносно арбітражного керуючого.
Таким чином, присічний та обмежувальний строк у два місяці з дня виявлення факту скоєння дисциплінарного проступку стосується саме правовідносин з приводу реалізації Міністерством юстиції України управлінської функції по накладенню дисциплінарних стягнень на арбітражних керуючих.
Тобто, притягнення до відповідальності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) обмежено певними строками. Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Встановлення вказаних строків є забезпеченням, в першу чергу, принципу правової визначеності, який є одним із елементів верховенства права.
З матеріалів справи встановлено, що 25 березня 2019 року Головним територіальним управлінням юстиції у Хмельницькій області складено акт про результати планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого № 4, за висновком якого вчинення викладеного в акті порушення є підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.
16 квітня 2019 року відбулось засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), оформлене відповідним протоколом, на якому одним з питань розглянуто пропозицію територіального управління юстиції та прийнято рішення застосувати до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).
Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) внесено на адресу Міністерства юстиції України подання № 944 від 16 квітня 2019 року про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.
Проте, це рішення Комісії про накладення дисциплінарного стягнення шляхом видання Міністерством юстиції України відповідного наказу про накладення такого дисциплінарного стягнення не було реалізоване, відповідний наказ не видано.
Водночас, спірним наказом Міністерства юстиції України від 07 червня 2019 року на підставі цього подання та з урахуванням відповідного протоколу засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) одразу прийнято рішення про анулювання виданого йому свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора)
Апеляційний суд констатує, що днем виявленням проступку є день складення акту перевірки (25 березня 2019 року). Таким чином, двомісячний строк застосування до позивача дисциплінарного стягнення  сплинув 25 травня 2019 року.
Проте, стягнення до цього часу накладене не було. Натомість, відповідачем видано спірний наказ 07.06.2019 року. Доказів того, що позивач перешкоджав своєчасному розгляду питання про притягнення його до відповідальності відповідачем не надано.
За встановлених обставин та правового регулювання судова колегія доходить висновку про наявність підстав для скасування спірного наказу про анулювання виданого позивачу свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).
Такі висновки суду узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду, висловленим в постановах від 23 липня 2020 року в справі № 806/928/17 , від 07 квітня 2020 року в справі № 826/6746/18, від 23 квітня 2020 року в справі № 2040/6204/18 .
За цих обставин, колегія суддів вважає безпідставними висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення цього позову.
З урахуванням факту протиправності зазначеного наказу Міністерства юстиції України апеляційній суд доходить висновку про обгрунтованість вимоги позивача про зобов`язання Міністерства юстиції України вилучити з Єдиного реєстру арбітражних керуючих запис про анулювання Свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 332 від 26 лютого 2013 року, виданого позивачу, відновивши тим самим дію свідоцтва.
Водночас, слід зауважити, що зобов`язання відповідача вилучити з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про анулювання виданого позивачу свідоцтва про право на зайняття діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) узгоджуються з положеннями статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та приймаються судом апеляційної інстанції як належні.
У силу  п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право  скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі  ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови  про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Арбітражного керуючого ОСОБА_1 задовольнити  повністю.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих при Міністерстві юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про визнання протиправними дій, подання, наказу та зобов`язання вчинити дії скасувати.
Прийняти нову постанову, якою позовну заяву Арбітражного керуючого ОСОБА_1 задовольнити. 
Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 07 червня 2019 року № 1713/5 про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 26 лютого 2013 року № 332 видане ОСОБА_1 .
Зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень Міністерство юстиції України в особі Департаменту з питань судової роботи та банкрутства, вилучити з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) запис про анулювання свідоцтва арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 26 лютого 2013 року № 332, відновивши дію свідоцтва. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Постанова суду складена в повному обсязі  21 вересня 2020 року.

Головуючий	 	 	Біла Л.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Капустинський М.М.    Смілянець Е. С.