УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/16060/17
Провадження № 22-ц/4820/901/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

30 червня 2020 року м. Хмельницький
Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,
                секретар судового засідання Дубова М.В.,
        з участю сторони, представників сторін, 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за    позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 , треті особи: Виконавчий комітет Хмельницької міської ради, Департамент архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Хмельницькій області, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку  АДРЕСА_1 , про усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням та зустрічним позовом  ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 , Відділу капітального будівництва УМВС України в Хмельницькій області, Приватного підприємства «Гринь», треті особи: Виконавчий комітет Хмельницької міської ради, Департамент архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №176 по вул. Чорновола в місті Хмельницькому про визнання правочинів недійсними, за апеляційною скаргою ОСОБА_2  на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Стефанишина С.Л. від 06 лютого 2020 року.                                                                                                                                                                                                                                       
Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2017 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до ОСОБА_2 , вказувала, що 23.12.2013 року між Відділом капітального будівництва УМВС України в Хмельницькій області та ПП «Гринь» укладено Інвестиційний договір №1/126-13 на участь у будівництві за адресою АДРЕСА_2 . Згідно п. 1.1 цього договору сторони визначили предметом Договору умови участі Інвестора в інвестуванні будівництва нежитлових приміщень №8, №9, №10, що розташовані під квартирами АДРЕСА_3 під`їзду житлового будинку за АДРЕСА_4 адресою: АДРЕСА_2 (80-квартирний житловий будинок з вбудованими офісними приміщеннями та творчими майстернями художників і архітекторів). Відповідно до п.1.2 Договору загальна проектна площа об`єкту інвестування на момент укладення договору складає 86,9 кв.м. Загальна проектна площа підлягає уточненню за актом інвентаризації БТІ.
03.02.2014 року між ПП «Гринь» та позивачкою ОСОБА_1 укладено договір переуступки права вимоги на будівництво нежитлового приміщення, за яким відчужувач переуступив, а позивачка прийняла майнові права - право вимоги на одержання у власність нежитлових приміщень №8, №9, АДРЕСА_5 загальною площею 86,9 кв.м., що розташовані в осях 1-7 другого під`їзду житлового будинку по АДРЕСА_2 .
05.12.2014 року Управлінням ДАБК у Хмельницькій області зареєстровано декларацію про готовність об`єкта - 80-квартирного житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями та творчими майстернями художників і архітекторів по АДРЕСА_2 . 
В подальшому змінено адресу цього будинку на АДРЕСА_1 .
23.04.2016 року зареєстровано право власності ОСОБА_1 на нежитлове приміщення загальною площею 86,9 кв.м, по АДРЕСА_1 . 
Згідно поверхового плану та експлікації техпаспорта на нежитлове приміщення АДРЕСА_6 , до складу нежитлового приміщення АДРЕСА_7 загальною площею 86,9 кв.м входять коридор №1, площею 12, 8 кв.м, приміщення №2 площею 19,2 кв.м, приміщення №3 площею 5,2 кв.м, приміщення №4 площею 19,4 кв.м, приміщення №5 площею 15,0 кв.м, приміщення №6 площею 10,6 кв.м, приміщення №7 площею 4,7 кв.м, 
Власником квартири АДРЕСА_8 є відповідач - ОСОБА_2 
ОСОБА_2 на підставі декларації про початок виконання будівельних робіт з реконструкції квартири під стоматологічний кабінет здійснив реконструкцію своєї квартири, облаштувавши окремий вхід до неї. При цьому ним зведено самочинну прибудову господарського приміщення до свого балкону. Самочинно прибудоване приміщення межує з зовнішньою стіною нежитлового приміщення позивача, позначеного в поверховому плані до технічного паспорту за №4, площею 19,4 кв.м. 
ОСОБА_2 , облаштовуючи окремий вхід до приміщення своєї квартири АДРЕСА_9 , також замурував частину належного позивачу приміщення АДРЕСА_10 площею 5,2 кв.м. АДРЕСА_11 замурував вікно АДРЕСА_12 належному їй АДРЕСА_13 площею 19,2 кв.м.
Ці прибудови відбулися без погодження з позивачем, здійснення цих прибудов перешкоджає їй в користуванні належним нежитловим приміщенням, та грубо порушує її право власності.
Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просила усунути перешкоди в користуванні нежитловим приміщенням АДРЕСА_6 , шляхом демонтажу: самовільно збудованої прибудови до цокольного поверху будинку АДРЕСА_1 , яка влаштована під лоджією квартири АДРЕСА_9 , що належить ОСОБА_2 та межує з приміщеннями, позначеними в поверховому плані технічного паспорта на нежитлове приміщення ОСОБА_1 за №5, №4, №3; цеглу, якою закладено віконний проріз в приміщенні, яке позначене на поверхневому плані технічного паспорту ОСОБА_1 за №2; забетоновану площадку з підпорною стінкою, якою забетоноване приміщення позначене в поверхневому плані технічного паспорту на нежитлове приміщення ОСОБА_1 за №3.
У листопаді 2017 року ОСОБА_2 , звертаючись в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1 та інших відповідачів, вказував, що укладений інвестиційний договір №1/126-13 від  23.12.2013 року на участь будівництві за адресою АДРЕСА_2  між ВКБ УМВС України в Хмельницькій області  та ПП «Гринь» є нікчемним правочином, оскільки його зміст суперечить вимогам закону.
Так, предметом цього договору є підвальне допоміжне приміщення, яке за законом як спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю його співвласників.
Згідно умов договору переуступки права вимоги, укладеного 03.02.2014 року між ПП «Гринь» та ОСОБА_1 , остання набула усіх прав та обов`язків у відповідності до інвестиційного договору №1/126-13, який є предметом спору.
Відтак і цей договір підлягає визнанню недійсним.
З цих підстав ОСОБА_2 просив визнати недійсними інвестиційний договір №1/126-13 від  23.12.2013 року на участь у будівництві за адресою АДРЕСА_2  між ВКБ УМВС України в Хмельницькій області  та ПП «Гринь»   та договір переуступки права вимоги, укладений 03.02.2014 року між ПП «Гринь» та ОСОБА_1 . 
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.02.2020 року позов  ОСОБА_1 задоволено.
Зобов`язано усунути перешкоди в користуванні нежитловим приміщенням АДРЕСА_6 , належного  ОСОБА_1 шляхом демонтажу: самовільно збудованої прибудови до цокольного поверху будинку АДРЕСА_1 , яка влаштована під лоджією квартири АДРЕСА_9 , що належить ОСОБА_2 та межує з приміщеннями, позначеними в поверховому плані технічного паспорту на нежитлове приміщення ОСОБА_1 за №5, №4, №3; цеглу якою закладено віконний проріз в приміщенні, яке позначене на поверховому плані технічного паспорту ОСОБА_1 за №2; забетоновану площадку з підпорною стінкою, якою забетоновано приміщення, позначене в поверховому плані технічного паспорту на нежитлове приміщення ОСОБА_1 за №3.
В задоволенні зустрічних позовних вимог   ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Відділу капітального будівництва МВСУ в Хмельницькій області, Приватного підприємства «Гринь», треті особи: Виконавчий комітет Хмельницької міської ради, Департамент архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №176 АДРЕСА_14 вулиці Чорновола в місті Хмельницькому про визнання правочинів недійсними – відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду як незаконне та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позов та відмовити у позові ОСОБА_1 . На думку апелянта, недоведеним є факт вчинення ним дій, які обмежують чи порушують право користування приміщенням ОСОБА_1 . На підставі розробленої проектної документації та зареєстрованої декларації про початок будівельних робіт він здійснив реконструкцію квартири, Управління ДАБК зареєструвало декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, - усі його дії відповідали вимогам закону. Суд не врахував, що придбане ОСОБА_1 майно повинно перебувати у спільній частковій власності мешканців будинку АДРЕСА_1 , оскільки є підвальною частиною будівлі. Суд не навів мотиви відмови у його позові.
Також помилково залучено до участі у справі третьою особою ОСББ №176 по вулиці Чорновола в місті АДРЕСА_1 , тоді як слід було залучити ОСББ «Успіх-2015», яке здійснює обслуговування спірного будинку.
Висновок експертизи, який суд поклав в основу рішення, містить протиріччя і виконаний експертом, який не має відповідної кваліфікації. 
Крім того, суд прийняв заяву ОСОБА_1 про зміну предмету позову на стадії розгляду справи по суті.
У відзиві ОСОБА_1 вважає апеляційну скаргу необґрунтованою. Суд правильно встановив, що ОСОБА_2 здійснив самочинну прибудову, чим порушив її право на володіння та користування нежитловими приміщеннями. Зустрічний позов є необґрунтованим, підстави для визнання недійсними правочинів відсутні. 
В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.
Позивач ОСОБА_1 та її представник, представники ВКБ УМВС України в Хмельницькій області, Виконавчого комітету Хмельницької міської ради, Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради, просили відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.
Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Так, судом встановлено, що 23.12.2013 року між Відділом капітального будівництва УМВС України в Хмельницькій області та ПП «Гринь» укладено інвестиційний договір №1/126-13 на участь у будівництві за адресою АДРЕСА_2 . Згідно п. 1.1 цього договору сторони визначили предметом Договору умови участі Інвестора в інвестуванні будівництва нежитлових приміщень №8, №9, №10, що розташовані під квартирами № 43,44 в осях 1-7 другого під`їзду житлового будинку за будівельною адресою: АДРЕСА_2 (80-квартирний житловий будинок з вбудованими офісними приміщеннями та творчими майстернями художників і архітекторів).
Відповідно до п.1.2 Договору загальна проектна площа об`єкту інвестування на момент укладення договору складає 86,9 кв.м. Загальна проектна площа підлягає уточненню за актом інвентаризації БТІ.
03.02.2014 року між ПП «Гринь» та позивачкою ОСОБА_1 укладено договір переуступки права вимоги на будівництво нежитлового приміщення, за яким Відчужувач переуступив, а позивачка прийняла майнові права - право вимоги на одержання у власність нежитлових приміщень №8, №9, АДРЕСА_5 , загальною площею 86,9 кв.м, що розташовані в осях 1-7 другого під`їзду житлового будинку по АДРЕСА_2 .
05.12.2014 року Управлінням ДАБК у Хмельницькій області зареєстровано декларацію про готовність об`єкта - 80-квартирного житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями та творчими майстернями художників і архітекторів по АДРЕСА_2 . 
В подальшому змінено адресу цього будинку на АДРЕСА_1 .
23.04.2016 року ОСОБА_1 зареєструвала право власності на нежитлове приміщення загальною площею 86,9 кв.м, по АДРЕСА_1 . 
Згідно поверхового плану та експлікації техпаспорта на нежитлове приміщення АДРЕСА_6 , до складу нежитлового приміщення №8 загальною площею 86,9 кв.м входять коридор №1, площею 12, 8 кв.м, приміщення №2 площею 19,2 кв.м, приміщення №3 площею 5,2 кв.м, приміщення №4 площею 19,4 кв.м, приміщення №5 площею 15,0 кв.м, приміщення №6 площею 10,6 кв.м, приміщення №7 площею 4,7 кв.м. 
ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_8 .
На підставі декларації про початок виконання будівельних робіт з реконструкції квартири, робочого проекту реконструкції ОСОБА_2 здійснив реконструкцію своєї квартири у стоматологічний кабінет, облаштувавши окремий вхід до нього.
Управлінням ДАБК 13.02.2017 року зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації цього об`єкта.
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Задовольняючи первісний позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що прибудова до цокольного поверху будинку АДРЕСА_1 , під лоджією квартири  ОСОБА_2 , що межує з приміщеннями ОСОБА_1 №№ 3-5; закладка цеглою віконного прорізу в приміщенні ОСОБА_1 №2; влаштування майданчика з підпірною стінкою, яким забетоновано приміщення Басистої №3, створюють перешкоди в користуванні нежитловим приміщенням ОСОБА_1 , а тому їх слід усунути. 
Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суд виходив з необґрунтованості заявлених вимог, а також недоведеності факту порушення прав ОСОБА_2 укладенням оспорюваних договорів.
Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності факту  вчинення ОСОБА_2   дій, які порушують право користування приміщенням ОСОБА_1 , є безпідставними. 
Так, відповідно до ст.ст. 317, 319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд.
Згідно зі статтею 41 Конституції України, ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч.ч. 2, 4, 5 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. 
Висновком судової будівельно-технічної експертизи №611/018 від 24.04.2019 року встановлено  наявність прибудови до цокольного поверху будинку  АДРЕСА_1 , яка влаштована під лоджією квартири АДРЕСА_9 , що належить гр. ОСОБА_2 та межує з приміщеннями, позначеними в поверховому плані технічного паспорту на нежитлове приміщення ОСОБА_1 за №5, №4, №3; відсутність (закладення цеглою) віконного прорізу в приміщенні, позначеному в поверховому плані технічного паспорта ОСОБА_1  за №2; відсутність приміщення, вказаного в поверховому плані технічного паспорту на нежитлове приміщення ОСОБА_1  за №3 площею 5,2 кв.м, при цьому фактично на місці приміщення знаходиться забетонована площадка з підпірної стінкою. 
В приміщенні  ОСОБА_1 №4 вікно не замуроване, але виходить не у зовнішній простір, а до приміщення добудови, яка влаштована під приміщенням лоджії квартири 
АДРЕСА_9 та АДРЕСА_15 .  
Зазначені висновки експертизи не спростовані апелянтом.
Безпідставним є посилання апелянта на те, що висновок експертизи виконано неповноважним експертом, оскільки відповідно до даних Реєстру атестованих судових експертів вид експертної спеціальності ОСОБА_3 – п.10.6 Дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів.
Отже, внаслідок реконструкції квартири  ОСОБА_2 змінилася площа та склад нежитлових приміщень цокольного поверху, які належать на праві власності ОСОБА_1 .  Так, в результаті влаштування бетонного майданчика з підпірною стінкою фактично знищено приміщення № 3 площею 5,2 кв.м, а також віконний проріз в приміщенні № 2, що належать   ОСОБА_1 .  В результаті добудови, яка влаштована під приміщенням лоджії квартири АДРЕСА_9 наявне вікно в приміщенні  ОСОБА_1    не виконує свою функцію щодо освітлення, інсоляції та провітрювання приміщення, оскільки виходить не у зовнішній простір, а до приміщення ОСОБА_2 .
Ці обставини цілком свідчать про порушення права ОСОБА_1 як власника майна на належне володіння та користування своїм майном. 
Відтак суд обґрунтовано на підставі ст. 391 ЦК України прийняв рішення про усунення вказаних перешкод у здійсненні ОСОБА_1 права користування своїм майном.
Обговорюючи доводи апеляційної скарги щодо помилкових висновків суду про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову, апеляційний суд приймає до уваги таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
 Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Так, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення загальною площею 86,9 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_1 .
Зі змісту п. 1.1 Інвестиційного договору №1/126-13 від 23.12.2013 року, п. 1 договору переуступки права вимоги на будівництво нежитлового приміщення від 03.02.2014 року вбачається, що предметом цих угод є нежитлове приміщення.
Наведене спростовує твердження апелянта, що предметом оспорюваних угод є приміщення загального користування, які мають перебувати у спільній сумісній власності усіх власників квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.
Відтак суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову.
       Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається. 
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 лютого 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 липня 2020 року.

                Судді                                                 Л.М. Грох                                                                  
Р.С. Гринчук

А.М. Костенко