Справа № 127/6017/20 
Провадження № 33/801/380/2020
Категорія: 146 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гриневич В. С.
Доповідач: Рибчинський В. П.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року                                                                               м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Рибчинського В.П.,
за участю ОСОБА_1 та його захисника Левицької О.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24 квітня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, 
в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №167788 від 07 березня 2020 року водій ОСОБА_1 07.03.2020 о 19 год. 46 хв. на автомобільній дорозі М-12, Стрій - Знам`янка, 380км + 480м, (Львівське шосе) керував транспортним засобом ЗАЗ VIDA, державний номерних знак НОМЕР_1 , навпроти ресторану «Вечорниці», не надав перевагу в русі автомобілю DAF TE 105 XF, державний номерних знак НОМЕР_2 , з напівпричіпом «LECSOR FB1360 », державний номерних знак НОМЕР_4 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, в результаті чого відбулося зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 10.3. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.
Водій  ОСОБА_1 порушив п. 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 квітня 2020 року визнано  ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн на користь держави. 
Не погоджуючись з такою постановою суду представник  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм процесуального права, невідповідність фактичним обставинам справи, просив скасувати оскаржувану постанову, та ухвалити нову, якою справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, вивчивши апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до висновків, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Згідно зі ст. 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 124 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КпАП України. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції виходив з того, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки він порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху.
Проте, суд апеляційної інстанції з такими висновками не погоджується з наступних підстав.
Обґрунтовуючи висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції у оскаржуваній постанові послався лише на протокол про адміністративне правопорушення, схему місця та на матеріали, додатні до протоколу, при цьому, аналізу та належної оцінки доказів в оскаржуваному судовому рішенні не зазначив.
Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що заявляв в суді першої інстанції усне клопотання про призначення авто-технічної експертизи, проте суд безпідставно залишив його поза увагою. 
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 26 червня 2020 року з метою встановлення фактичних обставин справи було призначено авто-технічну експертизу.
Згідно висновку експерта № 437 від 07.07.2020 року дорожньо-транспортна пригода у даній справі сталась внаслідок недотримання безпечної дистанції водієм автопоїзда DAF TE 105 XF, державний номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричіпом « LECSOR FB1360 » ОСОБА_2 , тобто через невідповідність його дій вимогам п. 13.1 ПДР. Крім того, експертом встановлено, що в діях водія автомобіля ЗАЗ VIDA, державний номерних знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 з технічної точки зору невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху не вбачається.
Дослідивши усі долучені до матеріалів справи докази в сукупності, вислухавши сторони, апеляційний суд вважає, що матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведено неправомірності дій  ОСОБА_1 та не доведено наявності причинно-наслідкового зв`язку між його діями та настанням ДТП, тож у суду першої інстанції не було жодних підстав для висновку, що ДТП сталася з вини  ОСОБА_1 , оскільки об`єктивна сторона інкримінованого йому адміністративного правопорушення, зокрема, порушення ним п.10.3 Правил дорожнього руху, не знайшла свого підтвердження належними та допустимими доказами.
Зважаючи на викладені обставини, висновки суду першої інстанції, що ДТП сталася з вини ОСОБА_1 не відповідають матеріалам справи та встановленим в суді апеляційної інстанції обставинам, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате, підлягає закриттю у разі відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення.
Виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є недоведеною, а тому постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 33, 124, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24 квітня 2020 року скасувати.
Справу про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду:                                                В.П. Рибчинський