Номер провадження: 22-ц/813/6683/20 
Номер справи місцевого суду: 522/421/20
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л.М.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.07.2020 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.,
                        
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, на рішення Приморського районного суду м. Одеси, постановлене під головуванням судді Чернявської Л.М. 20 березня 2020 року у м. Одеса, -

встановила:

У січні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, у якому просить стягнути аліменти на її утримання у зв`язку із продовженням навчання у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до 31 грудня 2024 року, та судові витрати. 
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначала, що 31 грудня 2019 року вона досягла повноліття та навчається в 11 класі загальноосвітньої школи № 56 І-ІІІ ступені Одеської міської ради Одеської області. Під час навчання потребує матеріальної допомоги. Відповідачка, ії мати, є працездатною особою, має стабільний регулярний дохід. Однак, не надає позивачу матеріальну допомогу.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімума для працездатної особи, щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду, тобто з 10 січня 2020 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років, тобто до 31 грудня 2024 року.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімума для працездатної особи, щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду, тобто з 10 січня 2020 року і до закінчення навчання, або до досягнення нею 23 років, в залежності від того, яка з цих обставин настане першою, за умови продовження ОСОБА_2 навчання, та наявності у неї потреби в утриманні.
Апеляційна скарга мотивована тим, що апелянт не заперечує обставини того, що ОСОБА_2 є її єдиною донькою, і обов`язок надавати матеріальну допомогу на утримання дитини на період продовження навчання визначений ОСОБА_3 ном, але лише за наявності обов`язкової умови: потреби у такій допомозі. За відсутності спілкування з донькою, апелянту не відомо про наміри та можливості продовжувати навчання після закінчення школи, форму навчання, яку вона бажає обрати, в той час, як на даний період ОСОБА_4 навчається в 11 класі та термін навчання в довідці Одеської загальноосвітньої школи № 56, долученій до матеріалів справи, відсутній. Таким чином, ОСОБА_1 не заперечує проти стягнення з неї аліментів на користь позивачки, але лише за умови продовження навчання та наявністю потреби в утриманні.
Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 13 вересня 2010 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 330.
Дитина досягла повноліття та навчається в 11 класі загальноосвітньої школи № 56 І-ІІІ ступені Одеської міської ради Одеської області, що підтверджується довідкою шкоди від 03 січня 2020 року.
Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 10 вересня 2015 року у справі № 404/4277/15ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_2 в розмірі ј частини всіх заробітків (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з 15 червня 2015 року до 31 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Зазначене рішення залишено без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2015 року.
Станом на 01 січня 2020 року заборгованості по сплаті аліментів за виконавчим документом, виданим на виконання зазначеного судового рішення відсутня, про що свідчить довідка Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно – Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) № 6261 від 21 січня 2020 року, видана ОСОБА_1 .
Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.  Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.  При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
У відповідності до ст. 201 СК України,  до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:  1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;  2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;  3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;  3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;  3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;  4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно ч.1ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Наявними у матеріалах справи доказами встановлено, що ОСОБА_2 знаходиться на утриманні батька, про що свідчить довідка від 09 січня 2020 року.
Положеннями ч. 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, з усіх видів доходів батька дітей, відповідно п.1 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженим Постановою КМУ від 26 лютого 1993 р. N 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».
Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_2 продовжує навчання, потребує належних умов для навчання та життя, в зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги обох батьків.
Відповідно до роз`яснень, що надані у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатись після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у?батьків можливості надавати таку допомогу.
З огляду на те, що позивачка після досягнення повноліття продовжує навчання і не має самостійного заробітку, суд дійшов вірного висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, судом враховано те, що відповідачкою не було надано доказів, які б свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання і потребує такої допомоги.
З урахуванням вищевказаних обставин, а також приймаючи до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, суд?першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення вимог ОСОБА_2 , яка знаходиться на утриманні батька, та стягувати аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для працездатної особи, щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.
Аналогічного висновку, щодо можливості стягнення з відповідача аліментів у зв`язку із продовженням навчання дитини у загальноосвітній школі, дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи 644/3610/16-ц (постанова від 17 квітня 2019 року).
Колегія суддів вважає необґрунтованим посилання у апеляційній скарзі ОСОБА_1 про те, що за відсутності спілкування з донькою, апелянту не відомо про наміри та можливості продовжувати навчання після закінчення школи, форму навчання, яку вона бажає обрати, в той час, як на даний період ОСОБА_4 навчається в 11 класі та термін навчання в довідці Одеської загальноосвітньої школи № 56, долученій до матеріалів справи, відсутній. Таким чином, ОСОБА_1 не заперечує проти стягнення з неї аліментів на користь позивачки, але лише за умови продовження навчання та наявністю потреби в утриманні.
Колегія суддів зауважує, що матеріалами справи доведено, що на момент подання позову позивач продовжувала навчання у 11 класі загальноосвітньої школи № 56 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області, та, відповідно, у неї  виникла потреба в утриманні, що не заперечується і відповідачем. У разі зміни обставин, що стали підставою для задоволення позовних вимог,  ОСОБА_1  має право звернутися до суду із позовними вимогами на підставі положень ст. 192 СК України, згідно якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. 
При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2020 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування  немає.  
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 15 липня 2020 року.        
                       
Судді Одеського
апеляційного суду                                                С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе