ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 червня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 310/9373/19 (2-а/310/22/20)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 січня 2020 року
у справі №  310/9373/19 (2-а/310/22/20)
за позовом ОСОБА_1 
до Державної екологічної інспекції у Запорізькій області
про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- 

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Запорізькій області, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про накладення адміністративного стягнення від 21 листопада 2019 року № 001360/01/02.
В обґрунтування позову позивач вказав на відсутність у його діях складу правопорушення, санкція за яке передбачена ст. 188-5 КУпАП. За позиціє позивача, ним цілком правомірно не допущено посадових осіб відповідача до проведення перевірки, враховуючи, що органом державного нагляду (контролю) не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику.
Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 січня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги фактично обґрунтовано підставами позову. Позивач звертає увагу, що на момент здійснення державного нагляду не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику, що за приписами Закону України «Про основні заходи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» давало змогу не допускати посадових осіб відповідача до проведення нагляду. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та із матеріалів справи слідує, що старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища у Запорізькій області за наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 19 листопада 2019 року № 010470 прийнято оскаржену постанову від 21 листопада 2019 року № 001360/01/02 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 765 грн. (сімсот шістдесят п`ять гривень) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-5 КУпАП.
Відповідно до вказаної постанови директор ТОВ «Андрівський гранітний кар`єр» - ОСОБА_1 , не виконав законних розпоряджень чи приписів посадових осіб, органів, які здійснюють державний нагляд (контроль) у галузі охорони навколишнього природного середовища, а саме не забезпечив доступ (допуск) посадових осіб - державних інспекторів до здійснення планової перевірки згідно із наказу від 18.11.2019 року №  539.
Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із відсутності у позивача законних підстав для не допуску посадових осіб Державної екологічної інспекції у Запорізькій області до проведення планового заходу. При цьому, суд зауважив, що не затвердження нової уніфікованої форми акту само по собі не може бути підставою для обмеження контролюючого органу у здійсненні покладених на нього законодавством повноважень.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та з цього приводу зазначає.
Як вбачається із листа за підписом позивача від 15 листопада 2019 року, направленого на адресу Державної екологічної інспекції у Запорізькій області, директор ТОВ «Андрівський гранітний кар`єр» повідомив інспекцію про намір не допустити посадових осіб Державної екологічної інспекції у Запорізькій області до здійснення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства згідно із наказу від 18.11.2019 року №  539.
Підставою відмови у допуску до перевірки вказано те, що станом на час перевірки органом державного нагляду (контролю) Державною екологічною інспекцією України, Міністерством екології та природних ресурсів України не розроблено та не оприлюднено на своєму офіційному веб-сайті уніфіковану форму акту, розроблену на підставі відповідних методик, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 року №342.
Стаття 188-5 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків
Відповідно до статті 11 Закону України від 05.04.2007 року №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі за текстом - Закон №877-V) суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом; виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства; надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону; одержувати примірник акта та/або припису органу державного нагляду (контролю) за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу.
Статтею 10 Закону №877-V передбачено, що суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо органом державного нагляду (контролю) не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику.
Згідно із відомостями, які містяться на веб-сайті Державної екологічної інспекції України за електронною адресою: https://www.dei.gov.ua/posts/155, 09.08.2017 року на веб-сайті опублікований Наказ Мінприроди від 09.08.2017 року №303 «Про затвердження Уніфікованої форми акта, що складається за результатом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів», зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 23.10.2017 року за №1289/31157 (далі по тексту - Наказ №303).
Наказ №303, що був чинним на момент здійснення виходу посадових осіб на проведення заходу, виданий відповідно до ст.20-2, ст.35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ч.2 ст.5 Закону №877-V, Методики розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.08.2013 №752 (далі по тексту - Методика №752).
Доводи позивача стосовно того, що Методика №752 втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 року №342, якою у свою чергу затверджена нова Методика розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), а тому орган державного нагляду (контролю), а тому, у даному випадку Державна екологічна інспекція, зобов`язана була затвердити та оприлюднити на власному офіційному веб-сайті нову уніфіковану форму акту, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин наказ №303 був чинний та на той момент Державна екологічна інспекція України затвердила та оприлюднила на власному офіційному веб-сайті уніфіковану форму акту, в якій передбачений перелік питань залежно від ступеня ризику суб`єкта господарювання.
Інших підстав, що б давали змогу позивачу як керівнику підприємства не допустити посадових осіб Державної екологічної інспекції у Запорізькій області позивачем не визначено, колегією суддів не встановлено.
За викладених обставин, є обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що позивач як керівник підприємства  не виконав законні розпорядження (приписи) органу, який здійснює державний нагляд (контроль) у галузі охорони навколишнього природного середовища, а саме безпідставно не забезпечив доступ (допуск) посадових осіб - державних інспекторів до здійснення планової перевірки, чим порушив вимоги ст.188-5 КУпАП.
Згідно з частину першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, покладається на відповідача.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність прийняття оскарженої постанови, у зв`язку з чим є вірним висновок суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 січня 2020 року у справі № 310/9373/19 (2-а/310/22/20) – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 5  ст. 328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко