П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  725/1381/20 
                                                                           Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Галичанський О.І.  
                                                                           Суддя-доповідач -  Гонтарук В. М.   
15 липня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Гонтарука В. М. 
суддів:  Білої Л.М.  Курка О. П. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Буковинської митниці Держмитслужби на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 17 квітня 2020 року  (ухвалене в м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Буковинської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил, 
В С Т А Н О В И В :
в березні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Буковинської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил.
Рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 17 квітня 2020 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
14 липня 2020 року до суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначено про безпідставність її доводів.
Сторони в судове засідання не з`явились, про час, день та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, про що 14 липня 2020 року було прийнято  ухвалу.  
За таких умов, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи неоспорені факти про те, що 31 січня 2020 року в.о. начальника Буковинської митниці Держмитслужби винесено постанову про порушення ОСОБА_1 митних правил №0036/40800/20 та визнано винним у вчиненні порушення митних правил передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 33833,85 грн.
Відповідно до вказаної постанови в ході проведеної перевірки встановлено, що 06.04.2017 року в Республіці Польща, було придбано автомобіль марки FORD модель «KUGA», 2012 року випуску, бувший у використанні, модельний рік випуску 2012, календарний рік випуску 2012, тип кузова - універсал, ідентифікаційний номер кузова - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний, робочий об`єм двигуна- 1997 см3, потужність - 103 кв, номер двигуна - AV4Q1295504, колір - сірий, та ввезений ним на митну територію України. Вартість автомобіля становила 8050 євро, про що позивач заявив відповідачу. На підставі митної вартості автомобіля було розраховано суму митних платежів, які він і сплатив.
З метою проведення митного оформлення легкового автомобіля при ввезенні даного транспортного засобу на митну територію позивачем до митного контролю та митного оформлення були подані наступні документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 29.10.2012 року №ЕС809206 та від 08.04.2017 року №SU-K-0-094/17-00267, рахунок фактуру від 05.04.2017 року №0030, в якому фактурна вартість транспортного засобу становить 8050 євро.
В графі 22 ЕМД ІМ40ДЕ №4080100/2017/000736 від 25.04.2017 року та у рахунку фактури №0030 від 05.04.2017 року вказано, що фактурна вартість транспортного засобу становить 8050 євро.
З врахуванням інформації про вартість транспортного засобу марки FORD модель «KUGA», 2012 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1 , отриманої від митних органів федеративної Республіки Німеччина, а вартість автомобіля становить 10400 євро (842 004,04 гривень по курсу НБУ станом на 06.10.2016 року) сума необхідних до сплати податків та зборів по ЕМД ІМ40ДЕ №408000021/2016/001433 від 06.10.2016 року повинна була становити 118972,38 грн. (мито - 30093,05 грн., акциз - 18895,51грн., ПДВ - 69983,82 грн.), що на 11277,95 грн. більше ніж фактично сплачено (107694,43 грн.).
Отже, на думку митного органу громадянином України ОСОБА_1 , вчинено дії спрямовані на неправомірне зменшення необхідних до сплати податків та зборів в 11277,95 грн., шляхом подання до митного оформлення документів, що містять неправдиві відомості щодо вартості транспортного засобу.
Вважаючи постанову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду для її скасування.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст.485 Митного кодексу України (далі МК України в редакції станом на момент подання декларації №UA400030/2017/301354) заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги,  тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.
Згідно з ч.1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.
При цьому диспозиція ст.485 МК України передбачає декілька складів правопорушення.
Згідно з ч.1-2 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.
Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках.
З матеріалів справи встановлено, що  06.04.2017 року в Республіці Польща,  позивачем було придбано автомобіль марки FORD модель «KUGA», 2012 року випуску, бувший у використанні, модельний рік випуску 2012, календарний рік випуску 2012, тип кузова - універсал, ідентифікаційний номер кузова - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний, робочий об`єм двигуна- 1997 см3, потужність - 103 кв, номер двигуна - AV4Q1295504, колір - сірий, та ввезений ним на митну територію України. Вартість автомобіля становила 8050 євро. На підставі митної вартості автомобіля було розраховано суму митних платежів, які він і сплатив.
Згідно відміток у паспорті для виїзду за кордон, він заїхав на територію Польщі 06.04.2017 року, і виїхав з Польщі на територію України 07.04.2017 року.
При розмитненні даного автомобіля, позивач сплатив кошти, які вказали працівники митного органу. 
Колегія суддів звертає увагу, що як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, відповідачем зазначено, що вартість автомобіля в Федеративній Республіці Німеччина становить 10400 євро (842004,04 грн. по курсу НБУ) станом на 06.10.2016 рік
Проте, матеріали справи не містять даних, що у вказаний день позивач знаходився у Німеччині і придбав там вищезазначений автомобіль за визначеною вартістю.
Навпаки, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 придбав автомобіль в Республіці Польща 06.04.2017 року, тобто майже через шість місяців після того, як цей автомобіль придбала у Німеччині невстановлена особа, яка в подальшому продала його ОСОБА_1 .
Більше того, колегія суддів зауважує, що визначений митним органом розмір митних платежів, з яких розраховано суму накладеного адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів був розрахований на підставі службової записки без проведення відповідного експертного дослідження та ґрунтується на припущеннях з урахуванням того, що містить вказівку орієнтовну суму необхідних для сплати податків та зборів, що ставить під сумнів правильність визначення вартості автомобіля.
Відповідно до ч.1 ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Згідно з ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч.1,2,4 ст.526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.
Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.
Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.
У відповідності до ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Відповідно до ч.1 ст.531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.
Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про порушення митних правил, не надавав відповідачу особистих пояснень, відтак на переконання колегії суддів був позбавлений права на захист під час розгляду відносно нього справи про притягнення до адміністративної відповідальності.
Враховуючи вказане, колегія суддів приходить до висновку, що факт неповідомлення (неотримання) особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною, як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури. Також, важливим фактом є те, що позивач був позбавлений можливості захистити свої права, надати будь-які пояснення при розгляді справи уповноваженою особою відповідача.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку  задоволення позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Буковинської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а  рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 17 квітня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили у порядку та строках, передбачених ст.ст. 272, 325 КАС України

Головуючий	 	 	Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Біла Л.М.    Курко О. П.