ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3036/20 Справа № 176/2179/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кучма В. В. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

Категорія 50 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року                                                                 м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - Петешенкової М.Ю.,
суддів - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.,
при секретарі - Пивоваровій А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 
на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2019 року 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у період навчання,- 

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просила постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання на денному відділенні Жовтоводського промислового коледжу Дніпровського національного університету ім. О. Гончара у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до закінчення навчання чи до досягнення ним 23-річного віку, в залежності від того, яка з цих подій настане першою.
Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2019 рокупозов  ОСОБА_3 задоволено частково. 
Стягнуто з  ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на період навчання повнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у Жовтоводському промисловому коледжі Дніпровського національного університету ім.О.Гончара, починаючи з 01 жовтня 2018 року та до завершення навчання, тобто до 30 червня 2020 року включно. 
В іншій частині позову відмовлено. 
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.
Вирішено питання про судові витрати. 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у зв язку з навчанням, повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги, яку відповідач, будучи працездатним має можливість надавати. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище сторін, перебування на утриманні відповідача  малолітньої дитини, а також інші обставини, що мають істотне значення.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просила рішення суду скасувати частково і ухвалити нове судове рішення в зазначеній частині про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції хоча і взяв до уваги наявність на його утриманні малолітньої дитини ОСОБА_5 , 2016 року народження та пасинка ОСОБА_6 , 1998 року народження, проте не надав цим обставинам належної оцінки. 
01 червня 2020 року ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції є законним, прийнятим з додержання норм матеріального і процесуального права, тоді як апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду в оскарженій частині без змін. 
Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі. 
У період шлюбу у сторін народився син ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з матір`ю та знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні. 
Окрім того, ОСОБА_4 є студентом Жовтоводського промислового коледжу Дніпровського національного університету ім. О. Гончара, денної, бюджетної форми навчання, тобто є таким, що потребує матеріальної допомоги. Термін навчання 01 вересня 2016 року до 30 червня 2020 року. 
Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.
Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Конструкція даної статті передбачає обов`язок батьків утримувати своїх дітей, які продовжують навчання та у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, надавати таку допомогу до досягнення ними двадцяти трьох років або до припинення навчання. Тобто нормами даної статті не передбачено обов`язку саме продовження навчання.
Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Суд першої інстанції, вирішуючи спір, встановив фактичні обставини справи, врахував інтереси та майнове становище повнолітнього сина, який продовжує навчання, а також майнове становище відповідача, наявність на його утриманні інших осіб. 
З урахуванням встановленого, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених статтями 182,191,199,200 СК України підстав для часткового задоволення позовних вимог, визначивши аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно на повнолітнього сина з моменту пред`явлення позову і до закінчення ним навчання. 
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки обставиним у справі, не взяв до уваги наявність на його утриманні малолітньої дитини ОСОБА_5 , 2016 року народження та пасинка ОСОБА_6 , 1998 року народження, висновків суду не спростовують, були предметом дослідження у суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.
Колегія суддів перевірила доводи апеляційної скарги на предмет законності судового рішення виключно в межах заявлених в суді першої інстанції вимог та які безпосередньо стосуються правильності застосування судом норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв`язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин у справі, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції і не дають підстав вважати, що судом порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення першої інстанції без змін.
Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача  ОСОБА_1 -  ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2019 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: Н.М. Деркач

Л.О. Каратаєва