Провадження № 33/4820/369/20 
Справа № 689/357/20 Головуючий в 1-й інстанції Соловйов А. В. 
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП    Доповідач Федорова Н. О. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2020 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Подворного Івана Григоровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Подворного Івана Григоровича на постанову Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 27 лютого 2020 року, 
в с т а н о в и л а :
Цією постановою, 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , працюючого торговим представником ТОВ «Гермес»,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.
За постановою суду, ОСОБА_1 09.02.2020 р. о 23 год. 00 хв. на 197 км+888 м автодороги Н-03 «Житомир-Чернівці» керував автомобілем ВАЗ 21104, реєстраційний номер  НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР.
Непогоджуючись з постановою, захисник Подворний І.Г. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Постанову вважає незаконною, такою, що ґрунтується на сумнівних доказах та винесеною без повного з`ясування обставин справи. 
Протокол про адміністративне правопорушення є неналежним та недопустимим доказом, оскільки викладені у такому обставини не відповідають дійсності, зокрема ОСОБА_1 не перебував за кермом даного автомобіля. 
Крім того, місцевий суд не повідомив ні його, ні ОСОБА_1 про розгляд справи 27 лютого 2020 року в Ярмолинецькому районному суді Хмельницької області, чим порушив право на захист. 
Разом з тим, захисник Подворний І.Г. подав клопотання про поновлення строку на оскарження даної постанови, посилаючись на те, що не зміг вчасно її оскаржити, оскільки таку не отримував, йому не було відомо про мотиви прийнятого рішення, тому такий строк пропущений з поважних причин.
Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що таке клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені причини є поважними, відомості про отримання копії постанови адвокатом Подворним І.Г. у матеріалах справи відсутні. 
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Подворного І.Г., які підтримали апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, суд вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконанні судом першої інстанції.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Такі ж вимоги виписані у п.п. 1, 6 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція).
Незалежно від того, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, висновок суду про наявність в його діях складу такого, ґрунтується на зібраних та досліджених у судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.
Зокрема, даними:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 349086 від 10 лютого 2020 року, якими підтверджується, що 09.02.2020 р. о 23 год. 00 хв. на 197 км+888 м автодороги Н-03 «Житомир-Чернівці» ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21104», реєстраційний номер  НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest-7510. Результат тесту 2,02 промілле. Свідками проходження огляду були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Вказаними діями водій порушив п. 2.9 «а» ПДР (а.с. 3);
- роздруківки з технічного засобу Drager Alkotest 7510, якими підтверджується, що особою, яку тестують є ОСОБА_4 , результат тесту становив 2,02%0. Свідками проходження огляду були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 5);
- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, якими підтверджується, що огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою приладу Драгер Alcotest - 7510 у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Результат огляду - 2,02%0. Такий огляд проведено у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що останні розписались (а.с. 4); 
- письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких вбачається, що 09.02.2020 року о 23 годині 32 хвилини у їх присутності водій ОСОБА_1 погодився у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Результат тесту - 2,02 %0. Такі пояснення підписані ними особисто (а.с. 6,7).
Наведені докази узгоджуються із даними відеозапису з нагрудних камер поліцейських, якими підтверджується те, що ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння погодився. Такий огляд проходив у присутності двох свідків, результат тесту становив 2,02 %0. Щодо результату не заперечував, вимогу про доставку його до медичного закладу не заявляв. Разом з тим, даними такого відеозапису підтверджуються наявність у останнього ознак алкогольного сп`яніння, зокрема порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с. 12). 
Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та обгрунтовано визнав його винним у вчиненні вказаного правопорушення.
Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять. Тому доводи апеляційної скарги щодо сумнівності даних доказів є необґрунтованими. 
Відповідно до викладеного, твердження сторони захисту про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу суду не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.
Твердження апеляційної скарги про порушення права на захист, оскільки місцевий суд не повідомив ні ОСОБА_1 , ні адвоката Подворного І.Г. про розгляд справи 27 лютого 2020 року, апеляційний суд до уваги не приймає, виходячи з наступного. 
Як вбачається із даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи 27 лютого 2020 року, таке повідомлення він отримав 20 лютого 2020 року, про що розписався особисто (а.с. 15). 
Разом з тим, 26 лютого 2020 року захисник Подворний І.Г. ознайомився із матеріалами справи, що підтверджується його підписом на клопотанні про ознайомлення із матеріалами справи (а.с. 16). 
З урахуванням факту своєчасного повідомлення ОСОБА_1  про час та місце розгляду справи, принципу судочинства, зазначеного у практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також строків накладення адміністративного стягнення, та на виконання вимог ст. 277 КУпАП, суд обґрунтовано здійснив судовий розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .
Окрім того, в апеляційній інстанції було відновлене право ОСОБА_1 як на особисту участь у судовому засіданні, так і на доведення своєї невинуватості за допомогою захисника належними та допустимими доказами. 
Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 не перебував за кермом автомобіля марки «ВАЗ 21104, реєстраційний номер  НОМЕР_1 », на момент події, апеляційний суд вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.
Так, даними письмових пояснень ОСОБА_2 підтверджується, що 09 лютого 2020 року, побачивши автомобіль в кюветі біля с. Скаржинці, він підійшов та запитав: «Хто був водієм вказаного автомобіля?». Один з присутніх вказав, що це його транспортний засіб і він є водієм, представившись ОСОБА_1 (а.с. 9).
Даними письмових пояснень ОСОБА_3 підтверджується, те, що 09 лютого 2020 року, побачивши розтрощений автомобіль «Лада», д.н.з.  НОМЕР_1 , на узбіччі зустрічного руху, він зупинив свій автомобіль, підійшов з`ясувати чи потрібна допомога. В ході розмови дізнався, що за кермом даного автомобіля знаходився чоловік в стані алкогольного сп`яніння, який є власником даного транспортного засобу та вів себе неадекватно (а.с 10). 
Разом з тим, даними відеозапису (файл 20200210064439000288+) підтверджується те, що працівники поліції, прибувши на місце події, запитали: «Хто власник та водій автомобіля», вказавши на особу ОСОБА_1 запитали «Це водій?». Особи, які були на місці події, однозначно ствердили «Так». Крім того, ОСОБА_1 підтвердив, що він є власником даного автомобіля. 
Отже, за кермом автомобіля марки «ВАЗ 21104»,  реєстраційний номер  НОМЕР_1 , 09 лютого 2020 року перебував саме ОСОБА_4 , який є його власником. Перебування за кермом інших осіб, матеріалами справи не підтверджується.
Тому, протокол складений відповідно до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, отже він є належним доказом у справі.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.
Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.
З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.
Разом з тим, місцевому суду слід рекомендувати виправити описку, допущену в по батькові правопорушника, вказавши його без апострофу, оскільки саме так зазначено в його паспорті. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд - 

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Подворного Івана Григоровича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 27 лютого 2020 року задовольнити. 
Постанову Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 27 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника - адвоката Подворного Івана Григоровича - без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду Федорова Н.О.