ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

31 серпня 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 728/2227/19
Головуючий у першій інстанції – Лобода Н. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/298/20

Чернігівський апеляційний суд у складі: 
головуючого - судді Скрипки А.А.
суддів: Губар В.С., Онищенко О.І.

сторони: 
позивач Акціонерне товариство комерційний банк ”ПриватБанк”
відповідач ОСОБА_1 

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк ”ПриватБанк” на заочне рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області у складі судді Лободи Н.В. від 25 листопада 2019 року, місце ухвалення рішення м.Бахмач у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк ”ПриватБанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

                             В С Т А Н О В И В:

У    жовтні   2019   року   Акціонерне   товариство   комерційний   банк ”ПриватБанк” звернулось до суду з даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 39 535 грн. 44 коп. Вимоги заявленого позову позивач Акціонерне товариство комерційний банк ”ПриватБанк” обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 31.05.2014 року, ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач вказує, що підписанням заяви разом з ”Умовами та правилами надання банківських послуг” та ”Тарифами Банку”, які викладені на банківському сайті, відповідач надав згоду на приєднання до запропонованого банком договору. Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_1 порушив умови укладеного із позивачем договору, внаслідок чого станом на 31.08.2019 року утворилась заборгованість за вказаним договором у розмірі 39 535 грн. 44 коп., яка складається із наступного: 220 грн. 27 коп. - заборгованість за кредитом, 33 927 грн. 25 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 029 грн. 09 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи, відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф  (фіксована частина), 1 858 грн. 83 коп. - штраф (процентна складова). Вказану суму заборгованості позивач просив стягнути на свою користь з відповідача, а також відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви.  

Заочним рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25.11.2019 року позов Акціонерного товариства комерційний банк ”ПриватБанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Судом стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ”ПриватБанк” кредитну заборгованість, яка виникла станом на 31.08.2019 року на загальну суму 710 грн. 28 коп., в тому числі - 220 грн. 27 коп. заборгованості за кредитом, 500 грн. 00 коп. фіксованої частини штрафу та 10  грн. 01 коп. відсоткової частини штрафу. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ”ПриватБанк” 34 грн. 58 коп. судового збору.                                          

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство комерційний банк ”ПриватБанк” просить скасувати заочне рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25.11.2019 року в частині відмови у стягненні заборгованості за кредитом та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги. Доводи апеляційної скарги вказують, що заочне рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є необгрунтованим, ухваленим з порушенням норм процесуального і матеріального права. В доводах апеляційної скарги Акціонерне товариство комерційний банк  ”ПриватБанк” зазначає про наявність між банком та відповідачем договору про надання банківських послуг, за яким у відповідача існує заборгованість. Доводи апеляційної скарги стверджують про встановлений механізм регулювання правовідносин із використанням спеціальних платіжних засобів - платіжних карт, відповідно до положень Закону України ”Про платіжні системи та переказ коштів в Україні”, Закону України ”Про банки і банківську діяльність”, Закону України ”Про електронний цифровий підпис”, постанови Національного Банку України №705 ”Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів”. З посиланням на постанови Верховного Суду у справах № 342/180/17, №356/1365/16-ц, №428/2873/17, №755/2720/16-ц, №666/388/16-ц, №415/5971/17, Акціонерне товариство комерційний банк ”ПриватБанк” вказує про безпідставність висновку суду першої інстанції про відмову у стягненні заборгованості в повному обсязі. При цьому, Акціонерне товариство комерційний банк ”ПриватБанк” зазначає про те, що за умови встановлення факту надання кредитних коштів, які відповідач в повному обсязі банку не повернув, відмова суду першої інстанції у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за кредитом не узгоджується із вимогами статей: 1048, 1054, 1069 ЦК України, статті 49 Закону України ”Про банки і банківську діяльність”. В доводах апеляційної скарги Акціонерне товариство комерційний банк ”ПриватБанк” стверджує про необхідність врахування інтересів обох сторін кредитних правовідносин, при цьому вказує, що необхідність сплати боржником процентів кредитору передбачає стаття 169 Кодексу європейського договірного права - акта міжнародної приватно-правової уніфікації, одного з основних європейських кодексів цивільного права.

Відповідно до приписів ч.1 статті 369 ЦПК України, справа за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк ”ПриватБанк” на заочне рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області у складі судді Лободи Н.В. від 25 листопада 2019 року, місце ухвалення рішення м.Бахмач у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк ”ПриватБанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.   
Згідно ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Як вбачається з повідомлень про вручення поштових відправлень (а.с.106-109), ОСОБА_1 та Акціонерне товариство комерційний банк ”ПриватБанк” отримали копії ухвал апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі та про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення (виклику) учасників справи. 

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що відповідач ОСОБА_1 31.05.2014 року підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ’’ПриватБанку’’ (а.с.6). 
Як вбачається із наданого позивачем суду розрахунку заборгованості відповідача за договором №б/н від 06.05.2011 року, укладеному між сторонами даного спору (а.с.4-5), у зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 умов укладеного із банком договору, станом на 31.05.2019 року сума заборгованості за даним договором становить 39 535 грн. 44 коп., яка складається  із  наступного:  220  грн.  27 коп. - заборгованість за кредитом, 33 927 грн. 25 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 029 грн. 09 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи, відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф  (фіксована частина), 1 858 грн. 83 коп. - штраф (процентна складова).

Заочним рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25.11.2019 року позов Акціонерного товариства комерційний банк ”ПриватБанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Судом стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ”ПриватБанк” кредитну заборгованість, яка виникла станом на 31.08.2019 року на загальну суму 710 грн. 28 коп., в тому числі - 220 грн. 27 коп. заборгованості за кредитом, 500 грн. 00 коп. фіксованої частини штрафу та 10  грн. 01 коп. відсоткової частини штрафу. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ”ПриватБанк” 34 грн. 58 коп. судового збору.       

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності фактичним обставинам справи та нормам права, які регулюють спірні правовідносини, висновку заочного рішення суду першої інстанції від 25.11.2019 року в частині відмови у задоволенні вимог заявленого позову, не можуть бути підставою для скасування заочного рішення суду першої інстанції від 25.11.2019 року у оскаржуваній частині, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.      
  
З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне. 

За змістом ч.1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч.1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших  актів  цивільного  законодавства,  а  за  відсутності  таких  умов  та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом ч.1 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч.1, ч.2, ч.3 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1, ч.2 статті 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ч.1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що між сторонами даного спору 31.05.2014 року було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ’’ПриватБанку’’ (а.с.6). При цьому, у даній Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ’’ПриватБанку’’, процентна ставка не зазначена, також і відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Як вбачається із вимог поданої позовної заяви (а.с.1-3), АТ КБ ’’ПриватБанк’’, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім заборгованості за кредитом, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по процентам за користування кредитом, заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи (фіксована частина та процентна складова). 
Обґрунтовуючи вимоги заявленого позову, АТ КБ ’’ПриватБанк’’, крім розрахунку кредитної заборгованості за договором від 31.05.2014 року, посилався також на Витяг з ”Умов та правил надання банківських послуг’’ та на Витяг з ”Тарифів Банку”. 
При цьому необхідно зазначити, що матеріали справи не містять в собі належних та достатніх доказів у розумінні положень статей 77,80 ЦПК України відносно того, що саме  Витяг з ”Умов та правил надання банківських послуг’’ та Витяг з ”Тарифів Банку”, на які посилається позивач в обґрунтування вимог заявленого позову, були зрозумілими для відповідача, і що з даними документами  відповідач  ознайомився і  погодився з  ними,  підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ’’ПриватБанку’’. В матеріалах справи також відсутні відповідні докази на підтвердження того, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили в собі умови, зокрема, і щодо сплати неустойки (пені, штрафів), саме у зазначених у даних документах, що додані позивачем до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

За даних обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися, як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Відповідно до приписів ч.1,ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 

Наданий позивачем Витяг з ’’Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку’’, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору і щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в Анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана відповідачем, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання, як другої сторони до запропонованого договору.

Приймаючи до уваги вищенаведене, Витяг з ”Умов та правил надання банківських послуг’’ та Витяг з ”Тарифів обслуговування кредитних карт ’’Універсальна’’”, які містяться в матеріалах справи, не можна розцінювати, як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 31.05.2014 року шляхом підписання Анкети-заяви, оскільки вказані документи на містять в собі підпису відповідача. За даних обставин, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19. 

Враховуючи вищезазначене, доводи апеляційної скарги не спростовують вірного по суті висновку суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення вимог заявленого позову  в частині стягнення з відповідача на користь  позивача  заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 33 927 грн. 25 коп., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3 029 грн. 09 коп.  

Заочне рішення суду першої інстанції від 25.11.2019 року сторонами не оскаржується в частині стягнення з відповідача на користь позивача 220 грн. 27 коп. заборгованості за кредитом, і за даних обставин, в силу приписів ч.1 статті 367 ЦПК України, не переглядається.   

Разом з тим, апеляційний суд приймає до уваги положення ч.4 статті 367 ЦПК України, відповідно до якої суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Приймаючи до уваги приписи ч.4 статті 367 ЦПК України, фактичні обставини справи та вищезазначені норми права, які регламентують спірні правовідносини, висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в ході апеляційного розгляду даної справи суд дійшов висновку щодо невідповідності нормам права висновку заочного рішення суду першої інстанції від 25.11.2019 року в частині стягнення з відповідача на користь позивача 500 грн. фіксованої частини штрафу та 10 грн. 01 коп. відсоткової частини штрафу. За даних обставин, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати заочне рішення суду першої інстанції від 25.11.2019 року у вказаній частині, відмовивши у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк ”ПриватБанк” у вказаній частині.       

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк ”ПриватБанк” необхідно залишити без задоволення. При цьому заочне рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2019 року у оскаржуваній частині необхідно залишити без змін. 
Приймаючи до уваги приписи ч.4 статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає за необхідне заочне рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2019 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ”ПриватБанк” 500 грн. фіксованої частини штрафу та 10 грн. 01 коп. відсоткової частини штрафу, відмовивши у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк ”ПриватБанк” до ОСОБА_1 у вказаній частині. 
За даних обставин, заочне рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2019 року необхідно змінити в частині визначення розміру суми заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ”ПриватБанк”. А саме, викласти другий абзац резолютивної частини заочного рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2019 року у наступній редакції: 
’’Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ”ПриватБанк” 220 (двісті двадцять) грн. 27 коп. в рахунок погашення заборгованості за кредитом за кредитним договором №б/н від 31.05.2014 року’’.  

Відповідно до приписів ч.1,ч.13 статті 141 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, апеляційний суд вважає за необхідне заочне рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2019 року змінити в частині визначення розміру суми відшкодування документально підтверджених понесених судових витрат в суді першої інстанції по сплаті судового збору за подання позовної заяви, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ”ПриватБанк”. А саме, викласти четвертий абзац резолютивної частини заочного рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2019 року у наступній редакції: 
’’Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ”ПриватБанк” 10 (десять) грн. 75 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат в суді першої інстанції по сплаті судового збору за подання позовної заяви’’.  
Розрахунок наступний: 1 921 грн. (а.с.39) - сума сплаченого позивачем судового збору в суді першої інстанції за подання позовної заяви х 0,56 % (задоволено судом вимоги заявленого Акціонерним товариством комерційний банк ”ПриватБанк” позову) = 10 грн. 75 коп.  

Керуючись статтями: 141, 367, 368, 369, 374; п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

                            П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк ”ПриватБанк” залишити без задоволення.

Заочне рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2019 року у оскаржуваній частині залишити без змін. 

Заочне рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2019 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ”ПриватБанк” 500 грн. фіксованої частини штрафу та 10 грн. 01 коп. відсоткової частини штрафу, відмовивши у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк ”ПриватБанк” до ОСОБА_1 у вказаній частині. 
  
Заочне рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2019 року змінити в частині визначення розміру суми заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ”ПриватБанк”. А саме, викласти другий абзац резолютивної частини заочного рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2019 року у наступній редакції: 
’’Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ”ПриватБанк” 220 (двісті двадцять) грн. 27 коп. в рахунок погашення заборгованості за кредитом за кредитним договором №б/н від 31.05.2014 року’’.  

Заочне рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2019 року змінити в частині визначення розміру суми відшкодування понесених судових витрат в суді першої інстанції по сплаті судового збору за подання позовної заяви, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ”ПриватБанк”. А саме, викласти четвертий абзац резолютивної частини заочного рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2019 року у наступній редакції: 
’’Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ”ПриватБанк” 10 (десять) грн. 75 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат в суді першої інстанції по сплаті судового збору за подання позовної заяви’’.  

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.   

Дата складення повної постанови - 31.08.2020 року.

Головуючий:                                                 Судді: