ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року

м. Київ
справа № 820/3283/16
адміністративне провадження № К/9901/2921/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою Міністерства оборони України 
на постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.09.2016 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2016 
у справі №820/3283/16
за позовом ОСОБА_1 
до Міністерства оборони України 
про визнання протиправними відмови і рішення, визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

I. РУХ СПРАВИ

1.           ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України про визнання протиправними відмови та рішення, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив:
-          визнати протиправною відмову Міністерства оборони України в призначені та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», Постанови КМУ №975 від 25.12.2013 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та Наказу Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014; 
-          визнати протиправним рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги від 13.05.2016 яким ОСОБА_1 відмовлено в призначені і виплаті одноразової грошової допомоги; 
-          зобов`язати ти Міністерство оборони України прийняти рішення про виплату та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу передбачену Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та Постановою КМУ 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.»; зобов`язати Міністерство Оборони України відповідно до ст. 267 КАС України подати у 30 денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення.
2.          Постановою Комінтернівського районного суду від 23.09.2016, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2016, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: 
-          визнано протиправною відмову Міністерства оборони України протиправною в призначені та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», Постанови КМУ №975 від 25.12.2013 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та Наказу Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014;
-          визнано протиправним рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги від 13.05.2016р., п. 7 протоколу №35 яким ОСОБА_1 відмовлено в призначені і виплаті одноразової грошової допомоги;
-          зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення про виплату та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу передбачену Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та Постановою КМУ 975 від 25.12.2013 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів,    які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори    чи для проходження служби у військовому резерві.»;
-          зобов`язано Міністерство Оборони України відповідно до ст. 267 КАС України подати у 30 денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення.
3.          У касаційній скарзі Міністерство оборони України із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

4.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з військового квитка серія НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_1 за наказом Міністра оборони СРСР позивач був призваний Комінтернівським районним військовим Комісаріатом м. Харкова Міністерства оборони СРСР 26.10.1979 на діючу військову службу.
5.           ОСОБА_1 у період з 16.10.1979 по 20.02.1982 проходив строкову військову службу у прикордонних військах колишнього Союзу Радянських Соціалістичних Республік.
6.          Згідно наказу Міністра оборони СРСР №244 від 28.09.1981 року, звільнений в запас поставлений на військовий облік до Комінтернівського РВК м. Харкова Міністерства оборони СРСР    25.02.1982.
7.          Як встановлено, судом, розрахунок з ОСОБА_1 здійснювався Міністерством оборони СРСР.
8.          Згідно п. 1 ч. 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 21.03.1989 № 10224-ХІ "Про виведення із складу Збройних Сил СРСР прикордонних, внутрішніх і залізничних військ прикордонні, внутрішні і залізничні війська виведені зі складу Збройних Сил СРСР.
9.          Довідка про підтвердження проходження військової служби позивачем №1/63 від 05.01.2016 видана безпосередньо Комінтернівський об`єднаним районним військовим комісаріатом м. Харкова, а також на засіданні Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України встановлено причинний зв`язок захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв позивача, пов`язаних з виконуванням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися військові дії (протокол №547 від 11.03.2013)
10.          Згідно довідки МСЕК від 06.03.2015 позивачу була встановлена II група інваліда війни з 01.04.2015 до 01.04.2018.
11.          Рішенням Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги від 13.05.2016 документи ОСОБА_1 повернуто на доопрацювання.
12.          Не погодившись з цим рішенням позивач звернувся до суду.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

13.          Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідач протиправно відмовив у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги, оскільки 06.03.2015 у позивача виникло право на отримання одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням йому ІІ групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

14.          У касаційній скарзі позивач зазначає про помилковість висновків судів першої та апеляційної інстанцій та наголошує, що:
1) вперше інвалідність позивачу встановлено до 06.03.2015;
2) позивачем не подано повний пакет документів, необхідний для розгляду питання про виплату грошової допомоги;
3) в цьому випадку грошову допомогу (у випадку наявності законних підстав) позивачу має виплачувати Державна прикордонна служба, а не відповідач;
4) суди втрутились в дискреційні повноваження відповідача.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

15.          Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків. 
16.          Суди встановили, що інвалідність позивачу встановлено 06.03.2015 і він має право на отримання одноразової грошової допомоги на підставі законодавства, що діяло саме станом на 06.03.2015.
17.          При цьому, протягом всього розгляду справи відповідач наголошував, що вперше інвалідність позивачу встановлено раніше (у 2013 році), а позивач зазначений факт приховує. 
18.          Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначений Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №    975 (далі – Порядок № 975) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
19.          Пунктом 3 Порядку №975 визначено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
20.          Таким чином важливим є те, коли у позивача вперше виникло право на отримання грошової допомоги по Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”. Суди зазначене твердження відповідача проігнорували, жодних дій з метою встановлення дійсної дати отримання позивачем інвалідності вперше не вчинили. При цьому, довідка МСЕК від 06.03.2015 містить відомості, що в березні 2015 року огляд позивача проводився повторно.
21.          Крім того, пунктом 11 Порядку № 975 встановлено перелік документів, які військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу.
22.          Відповідач протягом розгляду справи наголошував, що позивачем подано не повний пакет документів, що виключало можливість задоволення його заяви про виплату грошової допомоги.
23.          Суди попередніх інстанцій зазначене твердження відповідача проігнорували, жодної оцінки зазначеним фактам не дали.
24.          Також суди не звернули уваги на той факт, що Порядком № 975 встановлено вичерпний порядок дій суб`єктами владних повноважень у подібних ситуаціях - це подання висновку розпорядникові бюджетних коштів щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, подані позивачем, для прийняття розпорядником бюджетних коштів рішення про призначення чи відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.
25.          В цьому випадку Міністерство оборони України не ухвалило жодного рішення за наслідками розгляду заяви позивача про призначення і виплату одноразової грошової допомоги, а фактично повернуло її із зазначенням причин повернення. Оцінка цьому факту судами не надана. 
26.          Таким чином, висновок судів попередніх інстанцій про той факт, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги, є передчасним.
27.          Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.
28.          До повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.
29.          Разом з тим, без дослідження і з`ясування наведених вище обставин ухвалені у справі рішення не можна вважати законними та обґрунтованими.
30.          Відповідно до частини 2 статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази.
31.          Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанції повністю з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
32.          Під час нового розгляду судам необхідно надати оцінку доводам відповідача щодо дати, з якої у позивача вперше виникло право на отримання грошової допомоги, чи подані позивачем відповідному суб`єкту всі документи, передбачені Порядком №975, дати належну оцінку діям відповідача та прийняти законне та обґрунтоване рішення з урахуванням додатково встановлених обставин.
33.          З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статей 345, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.
Постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.09.2016 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2016 у справі №820/3283/16 – скасувати.
Справу №820/3283/16 направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    О.П. Стародуб