УХВАЛА

10 вересня 2020 року 
м. Київ
справа № 380/2327/20
адміністративне провадження № К/9901/21175/20
Верховний Суд у складі  Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Гончарової І.А.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Юрченко В.П., 
перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.04.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2020 у справі №380/2327/20 за позовом      ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),
УСТАНОВИВ:
21.08.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.04.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2020.
ОСОБА_1 19.03.2020 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-64827-17У від 17.07.2018.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.04.2020, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2020, позов задоволено.
Судами попередніх інстанцій встановленою, що позивач був зареєстрований як фізична особа-підприємець,виконавчим комітетом Львівської міської ради 13.01.2006 за номером запису 24150000000013204, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
Згідно із заповненою реєстраційною карткою на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця, вид діяльності, що був позивачем обраний - 51.33 «Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, олією та жирами».
Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 01.06.2018 до реєстру внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .
Згідно з відомостями, які містяться в інтегрованій картці платника по єдиному внеску за позивачем рахується борг у сумі 12512,36 грн. як за особою, яка провадить незалежну професійну діяльність.
Позивач як суб`єкт підприємницької діяльності припинив подавати звітність до органів доходів і зборів у 2005.
З 2008 по 2019 позивач працював як найманий працівник, на суми його заробітку нараховувався та сплачувався єдиний соціальний внесок.
05.06.2018 Головне управління ДФС у Львівській області сформовано вимогу №Ф-64827-17У про сплату боргу (недоїмки), що виникла станом на 31.05.2018 у сумі 7598,00 грн., відповідно до статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.
Вказана вимога позивачу не надсилалася, а про її винесення позивачу стало відомо з постанови державного виконавця від 21.08.2018 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вимоги ГУ ДФС у Львівській області від 05.06.2018 №Ф-64827-17У про стягнення з позивача 7598,00 грн. боргу по ЄСВ.
01.06.2018 позивач був знятий з податкового обліку та повністю погасив заборгованість перед контролюючим органом по єдиному внеску по вищевказаній вимозі, що підтверджується постановою державного виконавця від 21.08.2018 про закінчення виконавчого провадження.
Розрахунок недоїмки у сумі 7598,00 грн за вказаною вимогою відповідач суду не надав.
17.07.2018 відповідач повторно сформував позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-64827-17У, в якій позивача зобов`язано протягом 10 календарних днів від дня отримання вимоги сплатити заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальну суму 4 914,36 грн.
Вирішуючи спір по суті, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що прийнята Головним управлінням ДПС у Львівській області від 17.07.2018 вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-64827-17У у розмірі 4 914,36 грн є протиправною та підлягає скасуванню.
Головне управління ДПС у Львівській області, не погодившись із судовими рішеннями, звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.04.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2020 у справі №380/2327/20 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведеного законодавства дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктом 2 частиною п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Станом на 01.01.2020 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102 гривень (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 № 294-IX).
Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 210200 грн, відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).
З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №380/2327/20 є визнання протиправною та скасування вимоги від 17.07.2018 про сплату боргу (недоїмки) №Ф-64827-17У у розмірі                        4 914,36грн 
За таких обставин, з огляду на положення пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.04.2020 та постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2020 у справі №380/2327/20 не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, 
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.04.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2020 у справі №380/2327/20 відмовити.
Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді	І.А. Гончарова І.А. Васильєва   В.П. Юрченко