У Х В А Л А  
03 липня 2020 року
м. Київ
справа № 344/14656/16-ц
провадження № 61-9203ск 20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В., 
розглянувши касаційні скарги  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Івано-франківського міського суду Івано- Франківської області від 18 лютого 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 20 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності та поділ майна подружжя,
В С Т А Н О В И В :
У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності та поділ майна подружжя.
Зурахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив: 
1) визнати за ОСОБА_1 право власності на рухоме майно і речі особистого вжитку, які були його особистою власністю та знаходяться у неї в користуванні, а саме: лампу настільну вартістю 60 грн.; колонки магнітофонні 2 штуки вартістю 75 грн.; шапку норкову вартістю 150 грн., загальною вартістю з урахуванням індексу інфляції 479,36 грн;
 2) передати у власність ОСОБА_1 рухоме майно, а саме: телевізор «Самсунг», комп`ютер, пральну машинку, загальною вартістю 10 150,86 грн; 
3) визнати спільною сумісною власністю подружжя кошти в сумі 26 266 євро, які зберігалися на депозитних рахунках ОСОБА_1 в банку «Фінанси та Кредит» і зняті нею одноособово та розділити їх порівну між подружжям; 
4) визнати за ним право власності на 1/2 частину грошових коштів, які зберігалися на депозитних рахунках ОСОБА_1 , в розмірі 351 903,63 грн. (13 133 євро); 5) стягнути з ОСОБА_1 на його користь грошову компенсацію вартості його особистого майна в сумі 479,36 грн.; 
6) стягнути з ОСОБА_1 на його користь грошову компенсацію половини вартості спільного майна, яке знаходиться у відповідача, в сумі 5 075,43 грн.;
7) стягнути з ОСОБА_1 на його користь грошову компенсацію половини грошових коштів, які зберігалися на депозитних рахунках ОСОБА_1 , в розмірі 351 903,63 грн. (13 133 євро); 8) стягнути з ОСОБА_1 на його користь грошову компенсацію проведеної ним оплати за навчання її дочки ОСОБА_3 в інституті в розмірі 5 046 грн.
Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 18 лютого 2020 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності та поділ майна подружжя закрито,  на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК.
Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції.
Постановою Івано-франківського апеляційного суду від 20 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, ухвалу                                        Івано-Франківського міського суду від 18 лютого 2020 року в частині позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації вартості оплати за навчання її дочки ОСОБА_3 в інституті в розмірі 5 046 грн. скасувано  та направлено справу в цій частині для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В іншій частині ухвалу Івано-Франківського міського суду від 18 лютого 2020 року залишити без змін.
16 червня 2020 року, засобами поштового зв`язку,  до Верховного Суду подана касаційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Івано-франківського міського суду      Івано- Франківської області від 18 лютого 2020 року та постанову                                          Івано-Франківського апеляційного суду від 20 травня 2020 року, в якій скаржник просить скасувати ці судові рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій помилково дійшли висновку про те, що рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 грудня 2013 року вирішено позовні вимоги сторін щодо відповідного рухомого майна, речей особистого вжитку, а також коштів в сумі      26 266 євро, що зберігалися на депозитних рахунках відповідачки, адже в даному позові він посилався на обставини і факти, які не були встановлені вказаним судовим рішенням.
Зокрема, судом не було встановлено обставин щодо належності коштів в розмірі 26 266 євро, які зберігалися на депозитних рахунках ОСОБА_1 під час перебування з ним у зареєстрованому шлюбі та були зняті нею особисто, а також не прийнято рішення про поділ цих коштів, які відповідно до ст. 61 СК України являються об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Крім цього, 18 червня 2020 року, засобами поштового зв`язку,  до Верховного Суду подана касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 20 травня 2020 року, в якій скаржник просить скасувати ці судові рішення в незакритій частині позовних вимог та ухвалити нове, яким в цій частині закрити провадження в повному обсязі..
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд помилково не застосував до позовних вимог щодо стягнення грошової компенсації вартості оплати за навчання її дочки ОСОБА_3 положення статті 255 ЦПК України.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Предметом касаційного оскарження є ухвала суду першої інстанції про закриття провадження, а тому відповідно до положень пункту 2 частини першої та абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження цього судового рішення є неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 394 ЦПК України визначено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень скаржник вказує неправильне застосування норм матеріального (статті 61 СК України)та порушення норм процесуального права (статті 255 ЦПК України).
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями  389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
У Х В А Л И В:
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.
Витребувати із Івано-франківського міського суду Івано- Франківської області цивільну справу № 344/14656/16-ц за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності та поділ майна подружжя.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцять днів з дня отримання цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          В. М. Сімоненко
                                                                                                                     С. Ю. Мартєв
                                                                                                                     Є. В. Петров