ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року 
м. Київ

Справа №  924/282/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Зуєва В. А. - головуючого, Багай Н. О., Дроботової Т. Б.
секретар судового засідання - Дерлі І. І.,
за участю представників сторін:
позивача - не з`явився,
відповідача - не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю  "-Сервіс Тек-"
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2020 (судді: Грязнов В.В., Мельник О.В.,   Розізнана І.В.)
та ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 19.05.2020 (суддя                   Яроцький А.М.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "-Сервіс Тек-"
до Виконавчого комітету Хмельницької міської ради
про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 13.06.2019 №511,
ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст і підстави позовних вимог
1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "-Сервіс Тек-" (далі - ТОВ "-Сервіс               Тек-", Позивач) звернулося до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Виконавчого комітету Хмельницької міської ради (далі - Виконком, Відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення останнього від 13.06.2019р. №511, яким затверджено акт від 24.04.2019 №4 щодо визначення та відшкодування розміру збитків, заподіяних внаслідок використання ТОВ           "-Сервіс Тек-" земельної ділянки площею 5144 кв.м по вул. Тернопільській, 9 у       м. Хмельницькому без правовстановлюючих документів.
1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення Виконкому не підтверджує реальну можливість одержання зазначених прибутків (упущеної вигоди), а лише припускає таку можливість та достовірно не підтверджує заподіяння реальних збитків. 
2. Короткий зміст судових рішень
2.1. Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 19.05.2020, залишеною без змін постановою  Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2020, закрито провадження у справі №924/282/20
Місцевий господарський суд, з яким погодилась апеляційна інстанція, виходив з того, що правова природа оскаржуваного рішення Відповідача унеможливлює здійснення судового розгляду щодо визнання його протиправним та скасування, у зв`язку з чим ці позовні вимоги не можуть розглядатися у судах.
Також суди вказали на те, що обраний позивачем спосіб захисту сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права, оскільки оскаржуване рішення відповідача не створює жодних правових наслідків для позивача, а відтак не може порушувати його прав чи охоронюваних законом інтересів.
3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та позиція інших учасників
3.1. У касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю  "-Сервіс Тек-" просить скасувати судові рішення попередніх судових інстанцій, а справу направити для продовження розгляду до місцевого господарського суду.
3.2. Вимоги скарги обґрунтовані неправильним застосуванням господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права щодо статті 19 Конституції України, статей 93, 120, 125, 206, частин першої, третьої, четвертої, дев`ятої статті 79-1 Земельного кодексу України, статей 13, 20 Закону України "Про оцінку земель", статті 623 Цивільного кодексу України, статті 2 Господарського процесуального кодексу України, пункту 2 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою КМУ № 284 від 19.04.1993.
3.3. За своїми ознаками у контексті підстав касаційного оскарження судових рішень доводи скаржника фактично ґрунтуються на підставах, правове регулювання яких визначено абзацом другим частиною другою статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
3.4. Виконком у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін з підстав їх законності та обґрунтованості.
4. Позиція Верховного Суду
4.1. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права, судова колегія вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
4.2. Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
4.3. Предметом спору у цій справі є питання щодо правомірності дій відповідача при ухваленні рішень щодо обчислення та затвердження розміру визначених збитків, завданих позивачем як землекористувачем.
4.4. У частині другій статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
4.5. Частиною третьою статті 157 Земельного кодексу України встановлено, що порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.
4.6. За змістом пункту 2 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 №284, розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.
4.7. Аналіз наведених норм законодавства дає підстави дійти висновку, що Виконком, вважаючи, що Позивач завдав органу місцевого самоврядування збитків у вигляді неодержаних доходів, мав право та повноваження скласти акт про визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, а також затвердити його відповідним рішенням.
4.8. Однак обов`язковою умовою надання правового захисту Позивачу судом є наявність відповідного порушення Відповідачем прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.
4.9. Оскаржуваним рішенням Виконкому затверджено акт комісії по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних територіальній громаді внаслідок порушення земельного законодавства за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів.
4.10. Ураховуючи наведене, повноваження Відповідача обмежуються лише обчисленням розміру збитків у встановленому порядку, а стосовно відшкодування виявлених збитків, то вони не можуть бути примусово відшкодовані на підставі рішення Відповідача, оскільки такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №501/463/15-а, від 12.12.2018 у справі №802/2474/17-а, від 27.03.2019 у справі №917/902/18, від 02.04.2019 у справі №904/1199/18, від 11.09.2019 у справі №826/1773/18 та від 15.01.2020 у справі №539/1584/17.
4.11. Отже, з огляду на предмет і підстави позову, зміст позовних вимог, висновок місцевого господарського суду, з яким погодилась апеляційна інстанція, що позов у даній справі не може розглядатися у судах ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права. 
Доводи, викладені у касаційній скарзі таких висновків не спростовують, зводяться до переоцінки доказів та незгоди із судовими рішеннями судів першої й апеляційної інстанцій, що не належить до компетенції суду касаційної інстанції в силу імперативних приписів статті 300 Господарського процесуального кодексу України.
4.12. В такий спосіб, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування ухвали місцевого господарського суду та постанови апеляційної інстанції.
4.13. При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що правомірність та обґрунтованість визначення органом місцевого самоврядування збитків завданих власнику землі буде перевірятись судом саме у разі звернення такого органу до суду з позовом про їх відшкодування, у випадку незгоди Позивача з рішенням Виконкому про затвердження акта з визначення збитків власнику землі та невиконання цього рішення в добровільному порядку.
Подібний за змістом правовий висновок сформований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №823/2491/18.
5. Висновки Верховного Суду
5.1. Відповідно до статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
5.2. Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини третьої статті 310 Господарського процесуального кодексу України).
5.3. Згідно із статтею 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
5.4. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
5.5. За змістом частини першої статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 309 Господарського процесуального кодексу України).
5.6. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, дійшов висновку про відсутність підстав для їх зміни чи скасування. 
6. Розподіл судових витрат
6.1. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина чотирнадцята статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "-Сервіс Тек-" залишити без задоволення.
2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2020 та ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 19.05.2020 у справі №924/282/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	В. А. Зуєв	
 Судді  	 	 Н. О. Багай	
 	 	 Т. Б. Дроботова