ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/863/20 Справа № 186/460/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Янжула С. А. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 серпня 2020 року                                                                м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Дерюгіна Е.О. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 09 червня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
       Постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
       Стягнуто з  ОСОБА_1  судовий збір на користь держави в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.
       
       При обставинах встановлених місцевим судом, 07 квітня 2020 року о 18:00 годині по вул.Чайковського,18, м.Першотравенська, Дніпропетровської області керував транспортним засобом - "Volkswagen Golf " д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія ОСОБА_1 , у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Драгер", в присутності двох свідків. 
Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
       В апеляційній скарзі адвокат Дерюгін Е.О. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, витребувати у Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки Drager «Alkotest 6810» АКВН №0557» дійсне станом на 07 квітня 2020 року. Скасувати постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області у справі № 186/460/20 від 09.06.20 року та закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
       Вважає вказану постанову незаконною та необгрунтованою, та такою, яка винесена судом з порушенням норм процесуального та матеріального права.
       Звертає увагу на те, що копію зазначеної постанови суду захисник отримав 06 листопада 2018 року про що свідчить розписка про отримання з датою. ОСОБА_1 не отримав копії постанови суду до сьогоднішнього дня, бо справа розглянута за його відсутності, оскільки він перебував на лікуванні.
       Вважає, що строк на апеляційне оскарження не пропущений.
       Зазначає, що громадянин ОСОБА_1 07 квітня 2020 року був безпідставно зупинений працівниками поліції.
       Звертає увагу суду апеляційної інстанції, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, жодним чином не зафіксовано жодної передбаченої чинним законодавством підстави для зупинки транспортного засобу.
        ОСОБА_1 , пояснював суду, що після незаконної зупинки поліцейські, почали чіплятися до нього та всіляко шукати підстави для притягнення його до відповідальності. Коли їм це не вдалося. Вони почали стверджувати, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Газоаналізатор ««Драгер 6810» який був у них показав що він знаходиться в стані вказаного алкогольного сп`яніння, але при цьому на вимогу ОСОБА_1 робітники поліції не надали жодного документу, який би підтверджував справність цього приладу. Жодних свідків на місці цих подій не було. Протокол складався за його відсутності. Посвідчення водія не вилучалося.
       На думку апелянта, ухвалюючи постанову від 09 червня 2020 року, як на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суд послався на протокол та рапорти працівників поліції які були складені з порушенням чинного законодавства та з порушення прав ОСОБА_1 передбачених ст. 63 КУ України.
       Крім того, використовуючи як доказ письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд порушив встановлений законом процесуальний порядок фіксації відомостей, що можуть бути повідомлені особою, яка стала свідком вчиненого правопорушення. Цей порядок згідно зі статтями 251, 272 КУпАП передбачав допит такої особи як свідка.
       Незважаючи на суттєві суперечності письмових пояснень свідків з протоколом про адміністративне правопорушення суд не допитав їх безпосередньо в судовому засіданні та не надав такої можливості стороні захисту. Хоча клопотання про допит свідків та поліцейського було задоволено судом.
       Зазначає, що суд розглянув справу про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 , який до початку засідання через захисника заявив клопотання про відкладення розгляду адміністративної справи. Розгляд справи за наявності такого клопотання є порушенням вимог частини першої статті 268 КУпАП, згідно з якими розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, можливий «лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи».
Позиція учасників апеляційного перегляду.
       В судове засідання ОСОБА_1 та діючий в його інтересах адвокат Дерюгін Е.О. не з`явилися, про причини неявки не повідомили.
        ОСОБА_1 було відомо про дату та час розгляду справи про що свідчить його заява про перенесення слухання попереднього судового засідання, яке було призначене на 14 липня 2020 року.
       За таких обставин, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що поведінка ОСОБА_1 свідчить про бажання перешкодити своєчасному розгляду справи та зловживання своїми процесуальними правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.
       Адвокат Дерюгін Е.О. діючий в інтересах ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Клопотань про перенесення слухання справи не надсилав.
       Тому з метою своєчасного та належного розгляду справи у розумні строки, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без їх участі.
Мотиви апеляційного суду.
       Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
       Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
       Враховуючи те, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя, суд приходить до висновку про поважність причини пропуску адвокатом Дерюгіним Е.О. в інтересах ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення та вважає за необхідне задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті. 
       Висновки суду першої інстанції про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.
       У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
       Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Відповідно до роз`яснень п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. 
       Стаття 9 КУпАП закріплює, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
       Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративні правопорушення стосовно  ОСОБА_1  дотримався цих вимог закону в повному обсязі.
       Так, вина  ОСОБА_1  підтверджується доказами, які місцевий суд безпосередньо дослідив під час розгляду справи, а саме: 
       - протоколом про адміністративне правопорушення ОБ №016124 від 07 квітня 2020 року, в якому зазначено про обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за підписами останнього та двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; в протоколі зазначено, що особу ОСОБА_1 встановлено по посвідченню водія НОМЕР_2 ; 
       - рапортами інспекторів СРПП Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Білік І.І. та Бурковського М.О., в яких зазначено, що 07 квітня 2020 року під час патрулювання м.Першотравенська, Дніпропетровської області по вул.Чайковського був помічений транспортний засіб "Volkswagen Golf " д/н НОМЕР_1 , водій якого вів себе підозріло. Після зупинки вищевказаного транспортного засобу, у водія, яким виявився ОСОБА_1 , були наявні ознаки сп`яніння;
       - поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначили, що 07 квітня 2020 року, приблизно о 18:16 годині, їх було запрошено в якості свідків, де в їх присутності ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу "Драгер", за результатом якого було виявлено алкогольне сп`яніння - 1,34%;
       - актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 07 квітня 2020 року, в якому зазначено, що огляд проведено в зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 за допомогою "Драгеру" 6810, результат огляду на стан сп`яніння - 1,34%, з результатами згоден - ОСОБА_1 ; акт містить підписи ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ;
       - результатом тесту на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального пристрою алкотестер "Драгер" 6810 від 07 квітня 2020 року о 18:16 годині, згідно якого у ОСОБА_1 вміст алкоголю становить 1,34%;
       - розпискою ОСОБА_4 від 07 квітня 2020 року підтверджується, що він отримав автомобіль "Volkswagen Golf " д/н НОМЕР_1 та зобов`язався не передавати його на протязі доби;
       - поясненнями ОСОБА_1 , в яких він від дачі пояснень відмовився; 
       Зазначені докази є чіткими, узгоджуються між собою та в адміністративних матеріалах відсутні докази, які б їх спростовували.
       Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає нормативне правило наступного змісту: «адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.
       Суб`єктом правопорушення за вищевказаною нормою є водій транспортного засобу.
        Так, у відповідності до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Згідно п. 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, огляд проводиться:
       - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;
- лікарем закладу охорони здоров`я.
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.
       За п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.
       Відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена наказом МВС №1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я.
       Що стосується доводів апелянта з приводу допущених порушень вимог Інструкції, суд не приймає їх до уваги, оскільки на час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» ОСОБА_1 клопотань про надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки не заявляв, огляд проводився за добровільною згодою останнього та в присутності двох свідків, за результатами огляду складено відповідний акт та роздрукований на папері його показники, які долучені до матеріалів справи.
Посилання в апеляції, стосовно того, що спеціальний технічний засіб Драгер 6810 не зазначений в переліку технічних засобів, є необґрунтованим.
Згідно з роз`яснень Державного підприємства "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів", газоаналізатори марки «Drager Alkotest 6810» та «Drager Alkotest 6820», що вже перебувають в експлуатації, можуть і надалі експлуатуватися за умови своєчасного проведення їх періодичної перевірки та перевірки після ремонту.
Крім того, затверджений тип засобів вимірювальної техніки Газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Saftety AG &aст; Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту, Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 і становить 1 рік.
       Таким чином, зазначене спростовують доводи апеляційної скарги з приводу незаконності використання працівниками поліції газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» під час його огляду на стан сп`яніння, оскільки вказаний газоаналізатор дозволений МОЗ України, має свідоцтво про державну реєстрацію та сертифікат відповідності.
       Не заслуговують на увагу доводи апелянта з приводу порушення його права, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки відсутність ОСОБА_1 у судовому засіданні в суді першої інстанції не є тією безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки винність останнього повністю знайшла своє підтвердження зібраними доказами, що містяться в матеріалах справи в розумінні ст. 252 КУпАП. 
       Суду не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       В матеріалах справи відсутні та апелянтом під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.
       Отже винність ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні поза всяким сумнівом знайшла своє підтвердження зібраними доказами, які містяться в матеріалах адміністративної справи, а відтак у відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому слід зазначити, що згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, зазначене свідчить про те, що суд повинен оцінити всі докази наявні в матеріалах провадження у своїй сукупності та прийти до висновку про винність я чи невинність особи в інкримінованому йому правопорушенні.
       Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості  ОСОБА_1  у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).         
       Місцевий суд наклав стягнення у межах санкції ст. 130 КУпАП та в трьох місячний строк з дня вчинення правопорушення, тому підстав для закриття провадження на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у апеляційного суду не має.
       Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості  ОСОБА_1  у вчинені адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
       Керуючись ст. 294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
               
       Поновити адвокату Дерюгіну Е.О. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 09 червня 2020 року.
       Апеляційну скаргу Дерюгіна Е.О. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
               Постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 09 червня 2020 року — залишити без змін. 
       Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду                                                          Г.П. Слоквенко