ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року	Львів	Справа № 1.380.2019.003062 пров. № А/857/4125/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :
головуючого судді                                         Большакової О.О.,
суддів                                                             Мікули О.І., Курильця А.Р., 
з участю секретаря судового засідання           Юник А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року (суддя першої інстанції Москаль Р.М., м. Львів, повний текст складено 12.02.2020),

В С Т А Н О В И В :

20.06.2019 ОСОБА_1 звернувся  до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправними дій Львівського ОВК щодо видачі Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області довідки для перерахунку з 01.01.2018 пенсії із зазначенням в ній заниженого тарифного розряду;  зобов`язання скласти для перерахунку пенсії нову  довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за формою, передбаченою Додатком №2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 для перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2018 на підставі статей 43, 8, 10 та 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, із визначенням в ній посадового окладу в сумі 9303,36 грн та направити її Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області для проведення з 01.01.2018 перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії із врахуванням проведених виплат.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 7 лютого 2020 року у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.
Із таким судовим рішенням не погодився позивач та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту дослідження, просив скасувати та прийняти нове – про задоволення позову. Обґрунтовуючи незгоду, зазначив, що Львівський обласний військовий комісаріат при формуванні довідки № ХВ51569 від 11.03.2018 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку його пенсії, допустив помилку, що призвела до заниження розміру посадового окладу за відповідною/аналогічною посадою (застосовано тарифний розряд « 30» замість « 54»). Посилаючись на норми Постанови КМУ №704 від 30.08.2017, вказує, що посада, яку він займав до звільнення –«начальник 66 управління начальника робіт Львівського територіального інженерно-будівельного управління» співвідноситься з посадою начальника самостійного управління. Посада, яку він обіймав до звільнення з військової служби, згідно схеми тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил відповідає тарифному розряду « 54» (начальник регіонального (територіального) управління військової ланки, територіального органу, начальника самостійного управління апарату міністерства, служби. Вказує, що очолюване ним управління виконувало функції окремого суб`єкта господарювання, у його підпорядкуванні також були інші суб`єкти, розташовані у регіоні. Покликається на Додаток 3 до наказу МОУ №90 від 01.03.2018 як підставу для визначення йому посадового окладу на підставі тарифного розряду, передбаченого для начальника самостійного (територіального) управління.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав про законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав, що в ній викладені. 
Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Об`єктивних причин, які б перешкоджали суб`єкту владних повноважень забезпечити явку представника у судове засідання наведено не було. Тому, судом було ухвалено провести розгляд справи за його відсутності. 
Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таки мотивів. 
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач  проходив військову службу з 27.01.1967 по 02.03.1999 (том 1, а.с. 109, 111, 115, 149-155). З військової служби звільнений з посади начальника 66 управління начальника робіт Львівського територіального інженерно-будівельного управління Головного управління військового будівництва Міністерства оборони України (наказ №753 від 30.11.1998; том 1, а.с.118).
Надані позивачем копії архівних довідок та наказів міністерства свідчать про те, що очолюване ним 66 управління начальника робіт (скорочене найменування 66 УНР) мало дублюючу назву військова частина НОМЕР_1 (а до перейменування - В/ч НОМЕР_2 ) (том 1, а.с.109, 114-117, 135-136); в процесі організаційних заходів у будівельному комплексі Збройних Сил України (том 1, а.с.120-121, 137-140) ця військова частина була розформована, а її майно передано новоутвореному державному підприємству «Західвійськбуд».
На підставі даних грошового атестату серії ЗС №265225 про грошове забезпечення полковника ОСОБА_1 за посадою командира військової частини НОМЕР_1 станом на 02.03.1999 (том 1, а.с.123) позивачу з 03.03.1999 призначена пенсія за вислугу років (том 1, а.с.124).
11.03.2018 Львівський обласний військовий комісаріат видав довідку №ХВ51569 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України, згідно якої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 розмір посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років за нормами, чинними на 01.03.2018, за посадою начальника управління начальника робіт територіального інженерно-будівельного управління становить: - посадовий оклад 5920 грн; оклад за військовим званням (полковник) 1480 грн; - надбавка за вислугу років (50%) 3700 грн, усього - 11100 грн (том 1, а.с.180).
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для висновку про незаконність вказаної довідки з таких мотивів. 
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за ним визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.
Статтею 51 Закону № 2262-ХІІ визначено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
30.08.2017 Кабінет Міністрів України видав Постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704), якою (серед іншого):
- затвердив тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1 (далі - Додаток 1 до Постанови №704);
- затвердив схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, Національної гвардії, Державної прикордонної служби та Державної спеціальної служби транспорту згідно з додатком 2 (далі - Додаток 2 до Постанови №704);
- установив, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14 (частина 4 Постанови №704).
28.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», якою до Постанови №704 були внесені зміни. Серед іншого, частина 4 Постанови № 704 викладена в новій редакції такого змісту:
«Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
Міністерство оборони України на виконання Постанови № 704 з метою визначення посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України видало наказ 01.03.2018 №90 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 березня 2018 р. за № 315/31767) «Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України» (далі - Наказ №90), відповідно до якого встановлено:
- тарифні розряди за основними типовими посадами та основними посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України згідно зі схемами, визначеними у додатках 1 - 22 до цього наказу;
- співвідношення встановлених до 01 березня 2018 року окладів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України та осіб офіцерського складу Збройних Сил, звільнених з військової служби, до відповідних тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України згідно зі схемами, визначеними у додатках 23, 24 до цього наказу.
Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок № 45 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин):
- перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством. На підставі такого рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв`язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п`ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям (пункт 1);
- Пенсійний фонд України повідомляє у п`ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки). Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії (пункт 2);
- на підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2  та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком (пункт 3);
- під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням (пункт 5);
- відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена (пункт 6).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» 6 грудня 1991 року № 1932-XII визначено, що органи військового управління це:
- Міністерство оборони України;
- інші центральні органи виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями, утвореними відповідно до законів України;
- Генеральний штаб Збройних Сил України;
- інші штаби, командування, управління, постійні чи тимчасово утворені органи у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, призначені для виконання функцій з управління, в межах їх компетенції, військами (силами), з`єднаннями, військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями, які належать до сфери управління центральних органів виконавчої влади;
- військові комісаріати, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Міністерство оборони України наказом від 20.05.2016 №270 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.05.2016 за № 785/28915) затвердило переліки органів військового управління (в яких передбачено посади державної служби) залежно від території, на яку поширюється юрисдикція:
І) перелік органів військового управління, юрисдикція яких поширюється на всю територію України (1. Генеральний штаб Збройних Сил України; Головне управління розвідки Міністерства оборони України; 3. Командування Сухопутних військ Збройних Сил України; 4. Командування Повітряних Сил Збройних Сил України; 5. Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України; 6. Військово-музичне управління Збройних Сил України; 7.  Головне квартирно-експлуатаційне управління  Збройних Сил України; 8. Головне управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України; 9. Головне управління майна та ресурсів; 10. Головне управління морально-психологічного забезпечення Збройних Сил України; 11. Головне управління оперативного забезпечення Збройних Сил України; 12. Кадровий центр Збройних Сил України; 13. Об`єднаний оперативний штаб Збройних Сил України; 14. Озброєння Збройних Сил України; 15. Тил Збройних Сил України; 16. Управління верифікації Генерального штабу Збройних Сил України; 17. Управління державного технічного нагляду Збройних Сил України; 18. Управління інформаційних технологій; 19. Управління по фінансуванню військових частин та установ центрального підпорядкування; 20. Управління регулювання діяльності державної авіації України; 21. Центр забезпечення миротворчої діяльності та реалізації міжнародних договорів Збройних Сил України; 22. Командування Високомобільних десантних військ Збройних Сил України; 23. Головне управління логістики Збройних Сил України; 24. Головне військово - медичне управління; 25. Головне управління з організації виробництва боєприпасів та будівництва споруд спеціального призначення);
ІІ) перелік органів військового управління, юрисдикція яких поширюється на територію Автономної Республіки Крим, однієї або кількох областей, міста Києва або Севастополя (1. Управління оперативних командувань; 2. Управління повітряних командувань; 3. Територіальні квартирно-експлуатаційні управління; 4. Військовий комісаріат Автономної Республіки Крим; 5. Обласні військові комісаріати; 6. Київський міський військовий комісаріат; 7. Севастопольський міський військовий комісаріат);
ІІІ) перелік органів військового управління, юрисдикція яких поширюється на територію одного або кількох районів, районів у містах, міст обласного значення (1. Міські військові комісаріати; 2. Об`єднані міські військові комісаріати; 3. Районні військові комісаріати; 4. Об`єднані районні військові комісаріати).
Як встановлено судом, позивач звільнений з військової служби з 02.03.1999 та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону №2262-ХІІ. У зв`язку із набранням 01.03.2018 чинності Постановою №704 виникли визначені згаданим законом підстави для перерахунку пенсії позивача. Механізм проведення такого перерахунку в березні 2018 року визначав Порядок № 45 (зі змінами, внесеними Постановою №103).
Львівський ОВК на виконання передбачених частиною 3 Порядку № 45 функцій в березні 2018 року виготовив довідку про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії. Спір між сторонами виник щодо правомірності дій Львівського ОВК при виготовленні згаданої довідки, а саме щодо визначення розміру посадового окладу за відповідною або аналогічною посадою (частини 5, 6 Порядку №45).
Суд враховує, що нормативні положення Порядку №45 щодо «відповідної або аналогічної посади» стосуються тієї посади колишнього військовослужбовця (для перерахунку пенсії за вислугу років якого формується довідка про грошове забезпечення), з якої він був звільнений з військової служби.
Доводи апелянта зводяться на неправильність визначення організаційного рівня підрозділу, яким позивач керував до звільнення, з метою встановлення тарифного розряду. 
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи,  66 УНР (військова частина НОМЕР_1 ) було військово-будівельною підрядною організацією (а не органом військового управління), яка здійснювала будівельно-монтажні роботи на території міста Львова та області, організаційно входила в сферу управління Львівського територіального інженерно-будівельного управління.
Львівське територіальне інженерно-будівельне управління було територіальним органом військового управління, призначеним для виконання функцій з управління військовими частинами, установами та організаціями на певній території.
Головне управління військового будівництва Міністерства оборони України було органом військового управління в сфері військового будівництва, юрисдикція якого поширювалася на всю територію України.
Отже, очолювана позивачем військова частина НОМЕР_1 була військово-будівельною підрядною організацією, підпорядкованою територіальному органу військового управління - Львівському територіальному інженерно-будівельному управлінню.
Даний факт підтверджено і самим апелянтом,  який посилається  на витяг з директиви начальника Головного штабу ЗСУ №115/1/3176 від 16 липня 1992 року та наказ МОУ №300 від 19 липня 1997 року, згідно яких 66 УНР як самостійна генеральна підрядна організація підпорядкована Головному управлінню військового будівництва будівельно-квартирних органів МВ України та є його структурним підрозділом.
ОСОБА_1 не проходив військову службу та не був звільнений з посади начальника територіального управління, яким в даному випадку було Львівське територіальне інженерно-будівельне управління Головного управління військового будівництва Міністерства оборони України. 
Відповідно до Додатку 2 до Постанови № 704 та Додатків 1, 2 до наказу №90 посада «начальник самостійного управління» з тарифним розрядом « 54» передбачена лише в структурі апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України; ця посада не передбачена для територіальних органів (підрозділів)/військових ланок чи організаційно нижчих структур Збройних Сил України (Додатки 3-22 до наказу    №    90).
Відповідно до Додатку 2 до Постанови № 704 для територіальних органів (підрозділів)/військових ланок передбачена посада «начальник регіонального (територіального) управління» з тарифним розрядом 54.
У розумінні «Переліку органів військового управління, юрисдикція яких поширюється на територію Автономної Республіки Крим, однієї або кількох областей, міста Києва або Севастополя», затвердженого наказом МОУ № 270 від 20.05.2016 такими органами є: - Управління оперативних командувань; - Управління повітряних командувань; -  Територіальні квартирно-експлуатаційні управління; - Обласні військові комісаріати та військові комісаріати АРК, міст Києва та Севастополя.
З огляду на наведену ієрархію органів військового управління посада «начальник регіонального (територіального) управління» в контексті частини 5, 6 Порядку №45 та спірних правовідносин є «відповідною або аналогічною» до посади начальника Львівського територіального інженерно-будівельного управління, яке і було регіональним (територіальним) управлінням, до сфери управління якого входила очолювана позивачем військово-будівельна підрядна організація « 66 УНР».
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що посада «начальник 66 управління начальника робіт […]» не є ані відповідною, ані аналогічною посаді «начальник регіонального (територіального) управління» в контексті організаційного рівня таких підрозділів у структурі органів військового управління Збройних Сил України.
Доводи  апелянта щодо здійснення очолюваним ним управлінням  організаційних функцій в межах Львівського регіону та підпорядкуванням йому певних військових формувань, суд відхиляє, адже утворене ще в 1960х роках 20 століття « 66 УНР» (на момент утворення в 1957 «Строительный участок № 136»; том 1, а.с.133) займалося саме виконанням будівельних робіт. При цьому, діяльність  66 УНР в складі Збройних Сил України  полягала в будівництві житлових та нежитлових об`єктів для потреб армії.
Необхідною функціональною ознакою регіонального (територіального) управління Збройних Сил України (як-от управління оперативних командувань, повітряних командувань, КЕУ, обласні військові комісаріати) є здійснення функцій військового управління в межах компетенції на певній території. Саме ця функція відрізняє органи військового управління територіального рівня від військ/з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій (якими вони управляють).
При цьому, очолювана позивачем військова частина не являлась органом військового управління, фактично 66 управління начальника робіт – військова частина НОМЕР_1 було військово-будівельною підрядною організацією, що  здійснювало будівельно-монтажні роботи на території  міста Львова та області, організаційно входило у  сферу Львівського територіального інженерно-будівельного управління, а отже, знаходилась у підпорядкуванні територіального управління. 
Враховуючи викладене,  суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що посада «начальник 66 управління начальника робіт Львівського територіального інженерно-будівельного управління Головного управління військового будівництва Міністерства оборони України» не є відповідною/аналогічною до посади «начальник регіонального (територіального) управління» в контексті застосування частин 5, 6 Порядку №45, а тому підстав для застосування при обчисленні розміру посадового окладу позивачу тарифного розряду « 54» немає.
Очолювана позивачем військова частина НОМЕР_1 була розформована, а чинні нормативні акти (переліки типових посад) не містять посади, яка за класифікаційними характеристиками прирівнюється до посади «начальник 66 управління начальника робіт Львівського територіального інженерно-будівельного управління Головного управління військового будівництва Міністерства оборони України».
Для таких ситуацій в Додатку 24 до Наказу № 90 передбачено Схему співвідношення встановлених до 01 березня 2018 року розмірів посадових окладів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, звільнених з військової служби, до відповідних тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України. Оскільки Львівський ОВК при формуванні показників довідки для перерахунку пенсії позивача користувався згаданим Додатком 24 та розміром посадового окладу, з якого обчислено розмір пенсії позивача  до 01.01.2018 (том 2, а.с.205), не встановлено помилок при визначенні тарифного розряду « 30» та, відповідно, обчисленні розміру посадового окладу тарифний коефіцієнт « 3,36», передбачений Додатком 1 до Постанови №704 для цього тарифного розряду.
З огляду на викладене вище, суд першої інстанції вжив заходів до всебічного і повного дослідження обставин справи і прийняв законне і обґрунтоване рішення.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що суд першої інстанції вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, при цьому судом були повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.
Враховуючи, що апеляційний суд залишає в силі рішення суду першої інстанції, то в силу вимог частини шостої статті 139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,
П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з урахуванням вимог ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	О. О. Большакова 	
судді	 	О. І. Мікула 	
 	 	А. Р. Курилець  	
Повний текст постанови складено 6 липня 2020 року.