ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

30 липня 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №589/745/20 
Номер провадження 22-ц/816/1394/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Левченко Т. А. ,  Ткачук С. С. 
з участю секретаря судового засідання – Назарової О.М.

у присутності:
заявника скарги ОСОБА_1 ,
державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Білевич Наталії Станіславівни,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 травня 2020 року, постановлену у складі судді Прачук О.В. у м. Шостка Сумської області, 
в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця та бездіяльність начальника Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), 

в с т а н о в и в:

У травні 2020 року  ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати незаконною та скасувати постанову про приєднання виконавчого провадження № 60976782 до зведеного виконавчого провадження № 31901603 від 14 лютого 2020 року; визнати протиправною бездіяльність начальника відділу стосовно умисного невиконання вимог п.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження»; зупинити стягнення на підставі виконавчих листів, виданих на виконання вироку по справі №1-10/11 від 11 лютого 2011 року, ВП №28877957, ВП № 24881208, ВП № 25037252, ВП № 32839802.
В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_1 зазначив, що постанова державного виконавця Білевич Н.С. від 14 лютого 2020 року про приєднання виконавчого провадження № 60976782 до зведеного виконавчого провадження № 31901603 є незаконною, оскільки винесена після ухвали Верховного Суду про зупинення виконання постанови Сумського апеляційного суду від 06 листопада 2019 року та має бути скасована. 
Щодо бездіяльності начальника відділу скаржник зазначив, що ОСОБА_2 умисно не виконує вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та не здійснює належну перевірку законності зведеного виконавчого провадження № 31901603 від 14 лютого 2020 року.
Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 травня 2020 року закритопровадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця та бездіяльність начальника Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі - Шосткинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби), оскільки дана скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 07 травня 2020 року і передати скаргу до місцевого суду для прийняття рішення відповідно до вимог ЦПК України.
У доводах апеляційної скарги зазначає, що спори про підсудність недопустимі, висновок місцевого суду про те, що подана заявником скарга підлягає розгляду адміністративним судом вважає помилковим. При цьому посилається на правові позиції Верховного Суду України від 22 лютого 2017 року у справі №6-294цс16 та від 06 квітня 2016 року у справі №6-570цс16, та висновки Великої Палати Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року та від 21 листопада 2018 року. Стверджує, що скарги на дії виконавця щодо примусового виконання виконавчого документа, виданого на виконання заявленого цивільного позову в рамках кримінального провадження, розглядаються в рамках цивільного судочинства судом, який видав виконавчий документ.
У відзиві на апеляційну скаргу начальник Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно–Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Суми ) І.Сулім заперечив проти її задоволення і зазначив,що враховуючи ту обставину, що в складі зведеного виконавчого провадження № 31901603 перебувають не лише виконавчі провадження по виконанню виконавчих документів, виданих судом загальної юрисдикції , а і постанов державного виконавця про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, тому дана скарга не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства , а її слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення скаржника, який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Білевич Н.С. , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає , що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав:
За приписами ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Шосткинському міськрайонному відділі державної виконавчої служби перебуває зведене виконавче провадження № 31901603 від 28 березня 2012 року, до складу якого входять 11 виконавчих проваджень, а саме про стягнення з ОСОБА_1  шкоди на користь:  ОСОБА_3  (ВП № 24881208),  ОСОБА_4  (ВП № 25037252),  ОСОБА_5  (ВП №28877957),  ОСОБА_6  (ВП № 32839802), стягнення витрат виконавчого провадження, виконавчого збору, судового збору, про конфіскацію автомобіля та усього майна боржника на користь держави.
Виконавчі провадження були відкриті на підставі виконавчих листів, виданих на виконання вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 01 лютого 2011року у кримінальній справі №1-10/11, пред`явлених до примусового виконання (а.с. 27-31).
Крім того, постановою Сумського апеляційного суду від 06 листопада 2019 року у цивільній справі №589/2624/19 з ОСОБА_1 на користь Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби стягнуто відшкодування судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, у розмірі 1921 грн (а.с.38-40).
На виконання зазначеної постанови Сумського апеляційного суду 15 січня 2020 року державним виконавцем Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження №60976782 (а.с. 42).
Ухвалою Верховного Суду від 12 лютого 2020 року за клопотанням ОСОБА_1 зупинено виконання постанови Сумського апеляційного суду від 06 листопада 2019 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку (а.с. 46-47).
14 лютого 2020 року постановою державного виконавця виконавче провадження №60976782 з примусового виконання виконавчого листа №589/2624/19 виданого 29 листопада 2019 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 відшкодування судових витрат у розмірі 1921 грн приєднано до зведеного виконавчого провадження №31901603, яке веде Шосткинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби (а.с. 52).
Крім того, 14 лютого 2020 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №1-10, виданого 24 лютого 2011 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 шкоди в сумі 76460 грн (ВП №24880911) (а.с. 51).
24 лютого 2020 року до Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби надійшла копія ухвали Верховного Суду від 12 лютого 2020 року, на підставі якої постановою державного виконавця у ВП №60976782 від 25 лютого 2020 року зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №589/2624/19 (а.с. 45-48).
Закриваючи провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що подана скарга підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства відповідно до частини першої статті 287 КАС України, оскільки заявником оскаржуються дії державного виконавця та бездіяльність начальника відділу ДВС під час виконання зведеного виконавчого провадження. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного:
Статтями 124,125 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.
Частиною першою статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення. 
Судова юрисдикція – це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Частиною першою статті 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб (частина перша статті 287 КАС України).
Згідно з частиною п`ятою статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Частиною третьою статті 535 КПК України встановлено, що у разі якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.
При цьому КПК України  не встановлює порядок оскарження дій, рішень чи бездіяльності державного виконавця при виконанні рішень, прийнятих у кримінальному провадженні, тому учасники виконавчого провадження можуть оскаржити такі рішення, дії чи бездіяльність у порядку адміністративного судочинства, як установлено частиною першою статті 287 КАС України .
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За змістом статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 448 ЦПК України).
Частинами 1, 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. 
Звертаючись зі скаргою на дії державного виконавця, ОСОБА_1 просив визнати незаконною та скасувати постанову про приєднання виконавчого провадження № 60976782 про стягнення з заявника на користь Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби відшкодування судового збору до зведеного виконавчого провадження №31901603, а також визнати протиправною бездіяльність начальника відділу щодо не проведення належної перевірки дій державного виконавця при вчиненні виконавчих дій за цим зведеним виконавчим провадженням.
Як встановлено місцевим судом на виконанні  у Шосткинському міськрайонному відділі державної виконавчої служби перебуває зведене виконавче провадження № 31901603 від 28 березня 2012 року, до складу якого входять і виконавчі проваджень за якими проводиться стягнення за вироком суду на користь ряду фізичних осіб - потерпілих у кримінальній справі.
Підстави та порядок звернення й розгляд цивільного позову в кримінальному процесі передбачені ст.128 КПК України і відповідно до ч.4 та 5 зазначеної норми процесуального права форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, установленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадження розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Тобто інститут цивільного позову у кримінальному провадженні є суміжних із позовним провадження, врегульованим ЦПК України , а тому і оскарження дій державного виконавця щодо виконання виконавчого документа, який був виданий на виконання задоволеного в межах кримінального провадження цивільного позову належить до юрисдикції суду, який видав виконавчий лист , та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства .
Відповідні правові висновки зроблені Верховним судом у постановах від 7 червня 2016 року, 22 лютого 2017 року, Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постанові від 12 вересня 2018 року , Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2019 року та у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 569/12295/16-ц.
В той же час, як встановлено судом у даному зведеному виконавчому провадження виконуються виконавчі листи і про конфіскацію автомобіля та іншого належного на праві власності боржнику майна , які видані на виконання вироку суду і на підставі положень ст.287 КАС України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушені їх права, свободи чи інтереси.
Відповідний правовий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 383/493/18.
Крім того, скаржник просив суд визнати протиправною бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Сулім І.В. щодо умисного невиконання вимог пункту 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», не проведення належної перевірки законності зведеного виконавчого провадження №31901603 та не прийняття процесуального рішення з урахуванням вимог статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» за фактом порушення прав сторін виконавчого провадження державним виконавцем Білевич Н.С., а також зупинення стягнення по ВП №28877957, ВП № 24881208, ВП № 25037252, ВП № 32839802, які перебувають у складі зазначеного зведеного виконавчого провадження і дані вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Таким чином, враховуючи, що у зведеному виконавчому провадженні № 31901603 об`єднані виконавчі документи, видані на виконання судових рішень за правилами різних юрисдикцій (кримінального, а також цивільного провадження), чинним законодавством не врегульовано порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби під час виконання такого зведеного виконавчого провадження, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду про те, що скаргу ОСОБА_1 , слід розглядати за правилами адміністративного судочинства, що також узгоджується з висновками Великої Палата Верховного Суду, зробленими у постанові від 14 березня 2018 року(справа № 660/612/16-ц). 
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки ґрунтуються на помилковому тлумаченні заявником норм процесуального права та правових позицій, викладених у постановах суду касаційної інстанції.
Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 травня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складене 31 липня 2020 року.

Суддя-доповідач                О.І.Собина

Судді                         Т.А.Левченко

                        С.С.Ткачук