П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 522/3432/20	
Головуючий в 1 інстанції: Бондар В.Я.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Бойка А.В. та Єщенка О.В.,
при секретарі – Пальоній І.М., 
за участю: апелянта - ОСОБА_1 , його адвоката – Завальнюка Дмитра Юрійовича та представника відповідача – Атаманенко Максима Сергійовича, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 16 березня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Одеської міської ради (далі ОМР) про визнання протиправною та скасування постанови серії МОА №6358058 від 18 лютого 2020 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.
В обґрунтування позову було зазначено про відсутність у діях позивача події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КпАП України. Крім того, оскаржувана постанова винесена за відсутності належних доказів у підтвердження винуватості особи.
Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 16 березня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та відмовити в задоволенні позову.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення в частині з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що постановою про адміністративне правопорушення серії МОА №6358058 від 18 лютого 2020 року, яка винесена інспектором з паркування Бондарем В.М ОСОБА_2 , позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.
Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності зазначено порушення ним вимог п.17.1. ПДР, що виразилося в тому, що 18 лютого 2020 року о 15:09 годині в м.Одесі по вул. Рішельєвська, 54 водій транспортного засобу Hyndai Sonata д/н НОМЕР_1 здійснив зупинку в смузі для маршрутних транспортних засобів, що суттєво перешкоджає дорожньому руху, створює загрозу безпеці руху. 
Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем на підтвердження власної правової позиції не було надано жодних належних та достатніх доказів.
Колегія суддів не досліджуючи спірні правовідносини по суті зазначає таке.
Відповідно до п.п.7-1) п.а) ч.1 ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад  належать повноваження (власні (самоврядні)) щодо прийняття рішень про розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування транспортних засобів та стоянок таксі на вулицях і дорогах населених пунктів, здійснення контролю за дотриманням визначених правилами паркування транспортних засобів, вимог щодо розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування; уповноваження інспекторів з паркування здійснювати у випадках, визначених законом, розгляд справ про адміністративні правопорушення та проводити тимчасове затримання транспортних засобів;
Положеннями статті 6 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що до компетенції міських рад та їх виконавчих органів, районних рад та районних державних адміністрацій у сфері дорожнього руху належить накладання у межах своєї компетенції адміністративних стягнень за порушення законодавства у сфері дорожнього руху та його безпеки.
До компетенції міських рад та їх виконавчих органів у сфері дорожнього руху також належить уповноваження інспекторів з паркування здійснювати у випадках, визначених законом, розгляд справ про адміністративні правопорушення та проводити тимчасове затримання транспортних засобів.
Відповідно до п.3 рішення «Про надання повноважень на складання протоколів та розгляд справ про адміністративні правопорушення» №197 від 30 травня 2019 року Виконавчий комітет Одеської міської ради уповноважив посадових осіб департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради – інспекторів з паркування, розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 3 статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів) та частинами 1, 2 статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
Пунктом 5 ч.1 ст.213 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.
Згідно ст.219 КУпАП виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені  статтями 92,  99  (якщо правопорушення вчинено громадянином),  статтею 104,  частинами першою,  третьою  та  шостою  статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису),  статтями 127-2,  141,  142,  152,  частинами першою - п`ятою  та  восьмою  статті 152-1,  статтею 159,  статтею 175-1  (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради),  статтею 179,  статтею 180  (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють),  частиною четвертою  статті 181,  частиною першою  статті 182,  статтями 183,  197,  198  цього Кодексу.
З наведеного вбачається, що чинним законодавством України уповноваженим посадовим особам Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради – інспекторам з паркування надано право розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 3 статті 122 КУпАП.
Частиною 3 статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Аналіз наведених норм права (в контексті спірних правовідносин) свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч.3 статтею 122 КУпАП належним відповідачем по справі є саме Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради (який є окремою юридичною особою), а не сама Одеська міська рада, водночас, колегія суддів зазначає, що в даній справі вказаний департамент до участі у справі в якості належного відповідача судом першої інстанції залучений не був.
Відповідно до ч.3, ч.4 ст.48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. 
З наведеного вбачається, що суд першої інстанції повинен був за правилами статті 48 КАС України здійснити заміну первинного відповідача на належного, залучити до участі у справі співвідповідача або, у разі наявності заперечень позивача, залучити як другого відповідача.
Водночас, з аналізу статті 48 КАС України, що встановлює правила заміни неналежної сторони, вбачається, що заміна неналежного відповідача або залучення до справи співвідповідача може проводитися виключно судом першої інстанції.
Оскільки стаття 48 КАС України, як наслідок заміни неналежного відповідача чи залучення належного відповідача у якості другого відповідача, передбачає розгляд справи спочатку, апеляційний суд позбавлений такої процесуальної можливості як заміна неналежної сторони.
Можливості заміни неналежної сторони судом апеляційної інстанції КАС України не передбачено.
Враховуючи, що Одеська міська рада не є належним відповідачем у справі, а суд апеляційної інстанції позбавлений можливості провести його заміну або залучити співвідповідача (другого відповідача), як і позбавлений можливості направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що у даному випадку є підстави для скасування рішення суду першої інстанції та відмови в задоволенні позовних вимог.
Колегія суддів наголошує, що звертаючись з позовом саме до Одеської міської ради, а не до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, який є окремим суб`єктом владних повноважень та окремою юридичною особою, позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх порушених (на думку позивача) прав. Водночас, судом першої інстанції, за наявності відповідних процесуальних повноважень, не було приведено дане адміністративне провадження в належний процесуальний стан, зокрема, шляхом залучення належного відповідача.
З огляду на зазначене, колегія суддів доходить висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено суттєві порушення норм процесуального права, що призвело до неналежного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким адміністративний позов слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 16 березня 2020 року – скасувати.
Прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови – залишити без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 16 липня 2020 року.

Головуючий суддя 	 	Федусик А.Г.	
Судді	    	Бойко А.В.    Єщенко О.В.