ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 серпня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/5922/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,     
за участю секретаря судового засідання Троянова А.С. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року (суддя Златін С.В.) в адміністративній справі
за позовом  ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 у червні 2019 року звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не поновлення пенсії та скасувати рішення про відмову у поновленні пенсії, викладене в листах від 13.02.2019, 07.03.2019, 08.05.2019; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести поновлення виплати пенсії ОСОБА_2 з 07.10.2009 відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не поновлення пенсії позивачу та скасовано рішення про відмову у поновленні пенсії, викладене в листах Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 13.02.2019, 07.03.2019, 08.05.2019. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити виплати пенсії ОСОБА_2 з 03.01.2019 відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції в частині строку, з якого має бути поновлена пенсія ОСОБА_2 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести поновлення виплати пенсії позивачу з 07.10.2009 відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково. 
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є громадянином України та отримував пенсію за віком. У 1993 році ОСОБА_2 виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю та прийнятий на консульський облік в консульському відділі посольства України в державі Ізраїль. Починаючи з 1993 року виплата пенсії припинена у зв`язку з виїздом за кордон. 
ОСОБА_2 у лютому, березні та травні 2019 року через представника за довіреністю звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про поновлення виплати пенсії за віком.
Листами за № 534/02-06/21 від 13.02.2019, за № 345/03.8-15 від 07.03.2019, за № 10034/02-01/26 від 08.05.2019 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило ОСОБА_2 в поновленні виплати пенсії, оскільки останній не звернувся особисто з відповідною заявою, не надав документів, які підтверджують постійне місце проживання (реєстрацію) в Україні.
Вважаючи такі рішення відповідача протиправними, ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом.
Судом першої інстанції надано оцінку правомірності відмови відповідача у поновленні виплати пенсії ОСОБА_2 , у вказаній частині рішення суду не оскаржується.
В обґрунтування апеляційної скарги представник позивача зазначає, що суд першої інстанції, зобов`язуючи Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити виплату пенсії ОСОБА_2 з 03.01.2019, помилково ототожнив строки, встановлені для поновлення пенсії, зі строками, встановленими для призначення пенсії. Крім того апелянт зазначає, що строки звернення до адміністративного суду не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Положеннями статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини 2 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Згідно з частиною 2 статті 49 названого Закону поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.
Відповідно до п. 2.8. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.
Згідно з п. 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.
Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. (пункт 4.3 Порядку).
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що в Україні не існувало та не існує на сьогодні жодного строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала з вини держави в особі її компетентних органів.
Якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах. 
При первинному встановленні розміру пенсії орган Пенсійного фонду діє на підставі звернення громадянина із заявою про призначення йому пенсії. У випадках поновлення раніше призначеної пенсії органи Пенсійного фонду діють на підставі цієї ж заяви пенсіонера у строки, встановлені статтею 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При цьому законодавцем чітко встановлено, що поновлення виплати пенсії проводиться протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.
Відмова органів Пенсійниго фонду України у поновленні виплати пенсії свідчить про невиконання державою покладених на неї обов`язків  щодо соціального забезпечення та захисту громадян, породжує масові звернення до суду з позовами про визнання неправомірними дій органів пенсійного фонду, що, серед іншого, підриває довіру громадян до належного виконання всіма суб`єктами владних повноважень своїх функції та до можливості отримати в старості з боку держави в обмін на свою трудову діяльність справедливий соціальний захист. 
Обмеження права пенсіонера на отримання належної йому пенсії певними строками є неприпустимим. Відновлення виплати пенсії має проводитися з дати ухвалення Рішення Конституційним Судом України від 07 жовтня 2009 року у справі № 25-рп/2009 без обмеження її виплати жодними строками, оскільки з 07 жовтня 2009 року виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень зазначеного Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Із цього часу орган Пенсійного фонду має відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.
Вказану правову позицію відображено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 815/1226/18.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду зауважив, що не проведення виплати пенсії таким особам відбулося з вини держави в особі її компетентних органів, поновлення виплати пенсії має проводитися без обмеження будь-яким строком.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає помилковими висновок суду першої інстанції щодо права позивача на поновлення виплати пенсії  03 січня 2019 року. 
Щодо вимог апелянта про поновлення виплати пенсії за віком з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів, суд апеляційної інстанції зазначає, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 815/1226/18 суд зазначив, що питання визначення базового місяця, наявності факту перевищення індексом споживчих цін порогу індексації, встановленого в розмірі 101%, у взаємозв`язку з розміром пенсії, що має виплачуватися позивачеві, належить до компетенції пенсійного органу при поновленні пенсії, нарахуванні та виплаті відповідних сум. При цьому в разі незгоди з діями відповідача щодо наявності чи відсутності підстав для нарахування індексації та її розмірів позивач не позбавлений права звернутися за захистом своїх прав до суду. 
Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, суд апеляційної інстанції  зазначає, що вимоги ОСОБА_2 щодо проведення індексації пенсії є передчасними та задоволенню не підлягають.  
Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, проте неправильно застосовано окремі положення норм матеріального права, у зв`язку з чим судове рішення підлягає зміні.

                    Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

           Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.
       Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року в адміністративній справі № 160/5922/19 змінити.
      Викласти абзац третій резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити та виплатити ОСОБА_2 пенсію за віком з 07 жовтня 2009 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
    В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року в адміністративній справі № 160/5922/19 залишити без змін.
   Стягнути на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документально підтверджені судові витрати у розмірі  1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

                              Постанова суду набирає законної сили з 11 серпня 2020 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повна постанова складена 11 серпня 2020 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров