Постанова
Іменем України
30 червня 2020 року 
м. Київ
справа № 757/47891/15
провадження № 61-9816ск19
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Яремка В. В.,          
учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 квітня 2019 року у складі судді Шебуєвої В. А.
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2015 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»                              (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки з тих підстав, що позичальник грошові зобов`язання належним чином не виконував, тому банк просив у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки.
Короткий зміст судових рішень суду першої та апеляційної інстанції 
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 29 січня 2016 року відкрито провадження у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк».
Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 квітня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 29 січня 2016 року про відкриття провадження у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк».
Ухвалу мотивовано тим, що заявнику вже відмовлено у відкритті апеляційного провадження за аналогічною апеляційною скаргою.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 25 квітня 2019 року, направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
13 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 квітня 2019 року.
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 травня 2019 року вказану касаційну скаргу залишено без руху, а заявнику надано строк для усунення її недоліків. Недоліки касаційної скарги усунено у строк, встановлений судом.
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19 червня 2019 року відкрито провадження та витребувано матеріали цивільної справи №757/47891/15.
17 липня 2019 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не перевірив доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі, помилково постановив ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження, посилаючись на те, що вже існує постанова про відмову у відкритті апеляційного провадження у тій самій справі, з того самого питання. Суд апеляційної інстанції обмежив право ОСОБА_1 на судовий захист.
Аргументи інших учасників справи
У відзиві на касаційну скаргу АТ «Уксиббанк» просило касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення без змін. Зазначає, що відповідач умисно затягує судовий процес.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 29 січня 2016 року відкрито провадження у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 вже зверталася до суду із апеляційною скаргою на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2016 року.
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 18 січня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2016 року.
Позиція Верховного Суду
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року №460-ІХ (далі - Закон №460-ІХ) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).
Касаційна скарга у цій справі подана 13 травня 2019 року, а тому вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом №460-ІХ.
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, і таким чином закріплює гарантії перевірки в апеляційному порядку судових рішень.
Право кожного на судовий захист закріплено також у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), якою гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції, зазначені в статті 353 ЦПК України.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
Ухвалами Апеляційного суду міста Києва від 16 березня 2018 року, від 16 липня 2018 року та Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року, від 25 квітня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 29 січня 2016 року про відкриття провадження у справі.
Повторне оскарження одного і того ж самого судового рішення нормами ЦПК України не передбачено, тому висновок суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження відповідає вимогам цивільного процесуального закону (пункт 3 частини першої статті 358 ЦПК України) і не суперечить приписам статті 55 Конституції України та статті 6 Конвенції.
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Оскільки в цьому випадку оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, то розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.
Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Ухвалу Київського Апеляційного суду від 25 квітня 2019 року залишити без змін. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                            А. С. Олійник
                                                                                                                      Р. А. Лідовець
                                                                                                                       В. В. Яремко