Дата документу 08.09.2020 Справа № 316/245/17

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
08 вересня 2020 року
м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 316/245/17
Провадження №22-ц/807/1920/20

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),
суддів Дашковської А.В., Кочеткової І.В.,
за участю секретаря судового засідання Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 15 травня 2017 року в складі судді Вільямовської Н.О. в справі за позовом публічного акціонерного товариства «СБЕРБАНК», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
В С Т А Н О В И В :

У лютому 2017 року публічне акціонерне товариство «СБЕРБАНК» (далі – ПАТ «СБЕРБАНК») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову зазначало, що 20 липня 2015 року між ПАТ «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ», правонаступником всіх прав та зобов`язань якого на підставі зареєстрованих змін до Статуту від 26 листопада 2015 року є ПАТ «СБЕРБАНК», був укладений Кредитний договір № 47219-ФО/2015/64, відповідно до якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредитні кошти у сумі 47 594, 14 грн. на цілі, зазначені у п. 1.3 цього Договору, а Позичальник зобов`язався своєчасно та у повному обсязі виплачувати Банку проценти за користування кредитом, використовувати його за цільовим призначенням, виконати інші умови Кредитного договору і своєчасно повернути кредит та сплатити нараховані проценти в порядку, передбаченому Графіком. 
Кінцевий термін повернення Кредиту – 19 липня 2020 року.
Оскільки, Відповідач несвоєчасно виконував зобов`язання, утворилася заборгованість по сплаті за кредитом, Банк неодноразово звертався з проханням до Позичальника сплатити прострочену заборгованість по основному боргу та нарахованих процентах відповідно до умов договору, що підтверджується повідомленням вимогою від 29 грудня 2016 року.
Станом на 03 лютого 2017 року загальна заборгованість відповідача за Кредитним договором № 47219-ФО/2015/64 становить 98 867, 38 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом – 46 330, 08 грн., проценти за користування кредитом – 19 206, 82 грн., пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом – 25 218, 76 грн. пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом – 7 751, 72 грн., штраф за прострочення сплати основної суми кредиту – 360, 00 грн.
Крім того, 21 червня 2013 року між Позивачем та Відповідачем був укладений Договір № 26253035153651/980 про відкриття та обслуговування карткового рахунку з лімітом кредитної лінії та випуском платіжної картки в рамках Договору щодо банківського обслуговування, відповідно до якого Банк відкрив Картковий рахунок № НОМЕР_1 в національній валюті України, видав Відповідачу Кредитну картку та встановив кредитний ліміт в сумі 250 000, 00 грн.
Пунктом 2 договору № 26253035153651/980 передбачено, що не пізніше трьох робочих днів з дати видачі Позичальнику картки, Банк встановлює Позичальнику по рахунку на умовах цього Договору відновлювальну Кредитну лінію строком на два роки. Банк надає Позичальнику Кредит, Позичальник зобов`язується повернути Банку Кредит не пізніше кінцевого строку дії ліміту Кредитної лінії, в тому числі несанкціонований овердрафт, а також сплачувати Банку мінімальний платіж, проценти за користування Кредитом, комісії, штрафні санкції, інші передбачені платежі.
Оскільки відповідач не виконував умови Договору № 26253035153651/980 станом на 03 лютого 2017 року утворилась заборгованість у розмірі 12 421, 56 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом – 5 849, 31 грн., проценти за користування кредитом – 4 415, 28 грн., пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом – 1498, 33 грн., пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом – 658, 64 грн. 
Ураховуючи викладене, ПАТ «СБЕРБАНК» просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість: за Кредитним договором № 47219-ФО/2015/64 від 20 липня 2015 року в розмірі 98 867, 38 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом – 46 330, 08 грн., процентів за користування кредитом – 19 206, 82 грн., пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом – 25 218, 76 грн. пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом – 7 751, 72 грн., штраф за прострочення сплати основної суми кредиту – 360, 00 грн.; за Договором № 26253035153651/980 від 19 грудня 2012 року в розмірі 12 421, 56 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом – 5 849, 31 грн., проценти за користування кредитом – 4 415, 28 грн., пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом – 1498, 33 грн., пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом – 658, 64 грн.; а також суму сплаченого судового збору.

Заочним рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 15 травня 2017 року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СБЕРБАНК» заборгованість за кредитним договором № 47219-ФО/2015/64 від 20 липня 2015 року в розмірі 98 867, 38 грн.; заборгованість за кредитним договором № 26253035153651/980 від 21 червня 2013 року в сумі 12 421, 56 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1669, 35 грн.

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 12 березня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 15 травня 2017 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним заочним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що за кредитним договором № 47219-ФО/2015/64 від 20 липня 2015 року банк позбавлений права нараховувати проценти та неустойку після закінчення строку кредитування. Банк, звернувшись 29 грудня 2016 року з вимогою про дострокове повернення заборгованості в повному обсязі, змінив строк кредитування, тому стягнення відсотків за період з 29 грудня 2016 року по 03 лютого 2017 року є необґрунтованим. До вимог про стягнення неустойки необхідно застосувати спеціальну позовну давність. За Договором № 26253035153651/980 від 21 червня 2013 року позовні вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитними коштами поза межами узгодженого сторонами строку кредитування, а саме після 21 червня 2015 року, задоволенню не підлягають. Крім того, нарахування процентів, виходячи зі ставки 34% річних з 31 березня 2015 року, 41% річних з 12 червня 2015 року є безпідставним, оскільки матеріали справи не містять належних та достатніх доказів на підтвердження правомірності збільшення процентної ставки. До вимог про стягнення пені необхідно застосувати спеціальну позовну давність.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 21 липня 2020 року заяву акціонерного товариства «СБЕРБАНК» про заміну сторони в цій справі задоволено.
Залучено товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» як правонаступника публічного акціонерного товариства «СБЕРБАНК» в цій справі.

Позивач не скористався своїм правом надання відзиву на апеляційну скаргу.

Представник ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА»  до суду апеляційної інстанції не з`явився, повідомлений про місце та час розгляду справи. Причини неявки не повідомив, будь-яких заяв або клопотань на час перегляду справи від нього до апеляційного суду не надходило ( а.с.173).

ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, приймає участь в судовому засіданні суду апеляційної інстанції через свого представника.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів ухвалила розглядати справу за відсутності учасників справи, як не прибули в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Кошман О.П., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції.

Апеляційний суд звертає увагу, що в оскаржуваному рішенні судом першої інстанції допущена описка та замість правильної дати укладення Договору № 26253035153651/980 «19 грудня 2012 року» зазначено помилкову «21 червня 2013 року». 

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Виходячи з положень ст.ст. 526, 1048-1050, 1054 ЦК України, зобов`язання за договором, в тому числі за договором кредиту, за яким кредитор надає кошти, а позичальник зобов`язується їх повернути зі сплатою процентів, є обов`язковими для виконання сторонами, мають виконуватися належним чином.

Судом встановлено, що 20 липня 2015 року між ПАТ «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 47219-ФО/2015/64, відповідно до п. 1.1 якого Банк зобов`язується надати Позичальнику кредитні кошти у сумі 47 594, 14 грн. на цілі, зазначені в п. 1.3 цього Договору, а Позичальник зобов`язується прийняти Кредит, використати його за цільовим призначенням та повернути Кредит Банку, а також сплатити Банку проценти за користування Кредитом, комісії, санкції, інші передбачені цим Договором платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором, та виконати всі інші умови цього Договору (а.с. 8-13).
Кредит надається з метою погашення заборгованості за кредитом, що отриманий Позичальником в Банку за кредит № 64#00017153651 від 18 січня 2013 року (п. 1.3).
Позичальник зобов`язується щомісячно 20 числа, яке є розрахунковою датою, кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем укладання цього Договору, здійснювати погашення Кредиту та сплачувати нараховані Банком проценти ануїтетними платежами, що на дату укладання цього Договору визначені в Графіку в Додатку №1 до цього Договору, з кінцевим терміном повернення Кредиту 19 липня 2020 року (п. 8.1).

Згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість за Кредитним договором № 47219-ФО/2015/64 від 20 липня 2015 року станом на 03 лютого 2017 року становить 98 867, 38 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом – 46 330, 08 грн., проценти за користування кредитом – 19 206, 82 грн., пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом – 25 218, 76 грн. пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом – 7 751, 72 грн., штраф за прострочення сплати основної суми кредиту – 360, 00 грн. (а.с. 5).

Згідно з п.1.3 Змін до Статуту ПАТ «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ», затверджених рішенням єдиного акціонера №3 від 19 жовтня 2015 року, ПАТ «СБЕРБАНК» є правонаступником всього майна, прав та обов`язків ПАТ «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ» (а.с. 32-33).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1  умови Кредитного договору № 47219-ФО/2015/64 належним чином не виконував, у зв`язку з чим, згідно з розрахунку заборгованості, наданим позивачем, утворилась заборгованість за тілом кредиту в розмірі 46 330, 08 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку (а.с. 6).

Наявність заборгованості за тілом вказаного кредитного договору відповідачем не спростована, доказів щодо погашення заборгованості не надано.

Щодо вимог про стягнення процентів за користування кредитом в розмірі 19 206, 82 грн. за Кредитним договором № 47219-ФО/2015/64 від 20 липня 2015 року колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 1.2 Кредитного договору тип процентної ставки, що застосовується за цим Договором: фіксована процентна ставка. Розмір фіксованої процентної ставки за користування Кредитом складає 33% річних.
Проценти нараховуються на загальну суму заборгованості за кредитом. В цьому Договорі під терміном «Загальна сума заборгованості за Кредитом» розуміється залишкова сума Кредиту, тобто сума Кредиту, що фактично надана Позичальнику не повернена Банку (п. 6.2). Нарахування процентів починається з дня його надання (п. 6.3).
Проценти, нараховані за Період відповідно до пунктів 6.1-6.5 цього Договору, Позичальник зобов`язаний сплачувати щомісяця в перший робочий день Періоду, наступного за звітним (п. 6.6).
У випадку порушення (невиконання/неналежного виконання) Позичальником своїх зобов`язань, передбачених в п. 2.5 цього Договору (щодо страхування життя, здоров`я та працездатності), та/або передбачених в підпункті «а» пункту 7.1 цього Договору (щодо надання на письмовий запит Банку довідки про доходи), Сторони погодили, що починаючи з першого календарного числі місяця, наступного за місяцем, в якому Позичальником було порушено (не виконано/неналежно виконано) будь-яке з перелічених вище в цьому пункті Договору зобов`язань, діюча процентна ставка за користування Кредитом встановлюється в новому розмірі, а саме в розмірі збільшеному на два процентних пункти. Зазначеним пунктом Позичальник погоджує зміну процентної ставки, що не потребує укладення додаткової угоди між Сторонами цього договору (п. 6.9).

Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Так, пунктом п. 8.1 Кредитного договору № 47219-ФО/2015/64 визначено кінцевий термін повернення кредиту - 19 липня 2020 року.

Банк має право в односторонньому порядку вимагати від Позичальника дострокового повернення повної суми заборгованості за цим Договором (п. 8.3).

Позичальник у разі отримання від Банку письмової вимоги про дострокове повернення повної суми заборгованості, яка вказана в такій вимозі, зобов`язаний здійснити усі платежі на користь банку (при цьому строкові платежі за Договором – проценти, комісійні винагороди, пені тощо повинні бути сплачені з урахуванням строку, що минув з дати, на яку Банк здійснив розрахунок заборгованості за цим Договором, і по дату повернення повної суми заборгованості за цим Договором) в строк не пізніше 30 календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від Банку (п. 8.5).

Із матеріалів справи вбачається, що 06 січня 2017 року ПАТ «СБЕРБАНК» направило на адресу ОСОБА_1 повідомлення-вимогу № 15178/3/28-3 від 29 грудня 2016 року щодо повернення повної суми заборгованості за Кредитним договором № 47219-ФО/2015/64 від 20 липня 2015 року не пізніше 30 календарних днів з дати отримання даної вимоги (а.с. 26). 

Вказане повідомлення-вимога отримане відповідачем 11 січня 2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 28).

Зверненням до позичальника з вимогою про дострокове стягнення всієї заборгованості за кредитним договором, банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору та порядку сплати процентів за користування кредитом та використав своє право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України та пені.

Отже, звернувшись із достроковою вимогою про повернення кредиту, банк змінив кінцевий строк виконання зобов`язань за кредитним договором із 19 липня 2020 року на 10 лютого 2017 року (30 день із дати отримання дострокової вимоги).

Із позовної заяви вбачається, що банком проценти нараховані станом на 

Розрахунок заборгованості за процентами за користування кредитом, який спростований відповідачем, здійснений станом на 03 лютого 2017 року, тобто в межах зміненого строку кредитування. відповідно до умов кредитного договору, тому позовні вимоги в частині стягнення процентів за Кредитним договором № 47219-ФО/2015/64 від 20 липня 2015 року в розмірі 19 206, 82 грн. є обґрунтованими.

Ураховуючи викладене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що стягнення відсотків за Кредитним договором № 47219-ФО/2015/64 від 20 липня 2015 року за період з 29 грудня 2016 року по 03 лютого 2017 року є необґрунтованим, оскільки п. 8.5 вказаного кредитного договору погоджено, що строк виконання зобов`язань вважається таким, що настав через 30 календарних днів з дня одержання позичальником повідомлення про таку вимогу, а не в день складення або відправлення такої вимоги.

Щодо стягнення пені за Кредитним договором № 47219-ФО/2015/64 від 20 липня 2015 року, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з п. 10.1 Кредитного договору № 47219-ФО/2015/64 від 20 липня 2015 року за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим Договором, окрім зобов`язань, зазначених у п. 10.2 цього Договору, позичальник зобов`язаний сплачувати у відповідності до вимог чинного законодавства України Банку пеню у розмірі 0,2 відсотка від простроченої суми за кожний день прострочення будь-якого платежу, передбаченого цим Договором.
Позичальник зобов`язаний сплачувати такі санкції (за кожне порушення) у наступному розмірі, зокрема, у разі прострочення сплати основної суми Кредиту, передбаченої Графіком повернення Кредиту та визначення сукупної вартості кредиту і реальної процентної ставки – у розмірі 60 грн ( п. 10.2 вказаного кредитного договору). 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що до вимог про стягнення неустойки необхідно застосувати спеціальну позовну давність.

Так, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).
Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України).

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Пунктом 11.6 вказаного кредитного договору передбачено, що за будь-якими вимогами сторін, які випливають за даним договором, позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Тобто, позовна давність, зокрема, до вимог про стягнення неустойки, за домовленістю між сторонами збільшена до трьох років.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша стаття 627 ЦК України).

Позивач, звертаючись 15 лютого 2017 року до суду з даним позовом (а.с. 38), просив стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 47219-ФО/2015/64 від 20 липня 2015 року, зокрема, за пенею за прострочення повернення заборгованості за кредитом в розмірі 25 218,76 грн. та за пенею за прострочення сплати процентів за користування кредитом в розмірі 7 751, 72 грн., розрахованих за період з 22 грудня 2015 року по 03 лютого 2017 року (а.с 5).

З огляду на вищеназване, нарахування пені за період з 22 грудня 2015 року по 03 лютого 2017 року відповідає умовам кредитного договору, оскільки здійснено в межах збільшеного за письмовою домовленістю сторін строку позовної давності (три роки).

Отже, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо застосування до вимог про стягнення пені спеціальної позовної давності тривалістю один рік.

До того ж, апеляційний суд звертає увагу, що пеня нарахована станом на 03 лютого 2017 року, тобто в межах зміненого банком строку кредитування (10 лютого 2017 року).
Розрахунок заборгованості за пенею відповідачем не спростований.

Щодо стягнення штрафу за Кредитним договором № 47219-ФО/2015/64 від 20 липня 2015 року.
.
Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами вказаного кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення та у той самий час, передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником сплати основної суми кредиту, передбаченої графіком повернення кредиту..

Ураховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.

Оскільки в даному випадку неустойка у вигляді штрафів і пені, нарахована в один і той же період, є одним і тим же видом цивільно-правової відповідальності, позовні вимоги про стягнення штрафу задоволенню не підлягають.

Ураховуючи викладене, заборгованість за Кредитним договором № 47219-ФО/2015/64 від 20 липня 2015 року підлягає стягненню з ОСОБА_1 в розмірі 98 507, 38 грн., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту – 46 330, 08 грн., проценти за користування кредитом – 19 206, 82 грн., пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом – 25 218, 76 грн. пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом – 7 751, 72 грн. 

Крім того, судом встановлено, що 19 грудня 2012 року між ПАТ ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ» та ОСОБА_1 укладено Договір № 26253035153651/980 про відкриття та обслуговування карткового рахунку з лімітом кредитної лінії та випуском платіжної картки в рамках договору щодо банківського обслуговування, відповідно до п. 1 якого Банк на підставі Заяви Позичальника про відкриття та обслуговування карткового рахунку з випуском кредитної картки та наданих Позичальником документів відкриває на ім`я Позичальника картковий рахунок № НОМЕР_1 в національній валюті України, випускає та надає у користування Позичальнику міжнародну платіжну картку, строк дії якої вказано на Картці та ПІН-конверт до неї, а також забезпечує проведення розрахунків за Операціями з використанням картки на умовах і в порядку, передбаченому цим Договором та відповідними положеннями Умов банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «СБЕРБАНК РОСІЇ» (а.с. 19-20).
Пунктом 2 вказаного кредитного договору передбачено, що не пізніше 3 робочих днів з дати видачі позичальнику картки, банк встановлює позичальнику по рахунку на умовах цього договору відновлювальну кредитну лінію по рахунку строком на 2 роки в межах ліміту Кредитної лінії, максимальний розмір якого на умовах цього Договору може становити 250 000 грн. Банк надає позичальнику кредит, позичальник зобов`язується повернути банку кредит, не пізніше кінцевого строку дії ліміту кредитної лінії в тому числі несанкціонований овердрафт, а також сплачувати Банку мінімальний платіж, проценти за користування Кредитом, комісії, штрафні санкції інші передбачені платежі.

Пунктом 5 кредитного договору передбачено, що протягом строку дії ліміту кредитної лінії позичальник зобов`язаний сплачувати банку щомісячно протягом 15 календарних днів з дати закінчення розрахункового періоду мінімальний платіж, який складається із сум: 8% від розміру загальної суми боргу (сума отриманого і непогашеного позичальником кредиту за цим договором), суми простроченої заборгованості за будь-якими платежами позичальником перед банком за договором (у разі її наявності), суми нарахованих і не сплачених станом на розрахункову дату процентів за користування кредитом, пеню на суму несанкціонованого овердрафту.

Згідно із розрахунком, наданим позивачем, заборгованість за договором № 26253035153651/980 від 19 грудня 2012 року станом на 03 лютого 2017 року становить12 421, 56 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом – 5 849, 31 грн., проценти за користування кредитом – 4 415, 28 грн., пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом – 1498, 33 грн., пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом – 658, 64 грн. (а.с. 15).

Із виписки по особовому рахунку вбачається, що ОСОБА_2 активно користувався кредитними грошовими коштами, в тому числі, здійснював платежі на повернення кредитних коштів (а.с. 16-18).

Відповідачем не спростовано розрахунок заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5 849, 31 грн.

Оскільки фактично отримані та використані відповідачем кошти у добровільному порядку ПАТ «СБЕРБАНК» не повернуті, колегія суддів вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів у розмірі 5 849, 31 грн.

Як зазначалось, після спливу визначеного договором строку позики (кредиту) право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18). 

У постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що право кредитодавця нараховувати обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами частини першої цієї статті, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком дії договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.

Отже, право ПАТ «СБЕРБАНК» нараховувати передбачені договором № 26253035153651/980 проценти, пеню припинилось зі спливом визначеного договором строку кредитування – 19 грудня 2014 року (п. 2 Договору).

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Із матеріалів справи вбачається, що за Договором № 26253035153651/980 від 19 грудня 2012 року банк просить стягнути проценти за користування кредитом в розмірі 4 415, 28 грн., які нараховані за період з 31 березня 2015 року до 02 лютого 2017 року, пеню за прострочення повернення заборгованості за кредитом в розмірі 1 498, 33 грн., яка нарахована за період з 08 липня 2015 року до 02 лютого 2017 року, пеню за прострочення сплати процентів за користування кредитом в розмірі 658, 64 грн., яка нарахована за період з 16 травня 2015 року до 02 лютого 2017 року.

Ураховуючи, що п.2 Договору № 26253035153651/980 від 19 грудня 2012 року визначено строк кредитування до 19 грудня 2014 року, позовні вимоги про стягнення процентів та пені за вказаним договором є необґрунтованими, оскільки нараховані поза межами строку кредитування, та задоволенню не підлягають.

Отже, за Договором № 26253035153651/980 від 19 грудня 2012 року з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5 849, 31 грн.

       Щодо доводів апеляційної скарги про застосування спеціальної позовної давності за Договором № 26253035153651/980 слід зазначити, що позовна давність може бути застосована лише стосовно прав або інтересів позивача у випадку, якщо суд при розгляді справи встановить таке порушення. У випадку відсутності порушеного права у позові слід відмовити з цих підстав. 

Як зазначалось, позовні вимоги про стягнення пені за вказаним договором є необґрунтованими.

Ураховуючи викладене, колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що оскаржуване рішення на підставі ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з прийняттям в цій частині постанови про часткове задоволення позову, стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «СБЕРБАНК» заборгованості:
за Кредитним договором № 47219-ФО/2015/64 від 20 липня 2015 року в розмірі 98 507, 38 грн., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту – 46 330, 08 грн., проценти за користування кредитом – 19 206, 82 грн., пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом – 25 218, 76 грн. пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом – 7 751, 72 грн.;
за Договором № 26253035153651/980 про відкриття та обслуговування карткового рахунку з лімітом кредитної лінії та випуском платіжної картки в рамках договору щодо банківського обслуговування від 19 грудня 2012 року за тілом кредиту в розмірі 5 849, 31 грн.
В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені на 93,77 %, тому з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СБЕРБАНК» підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання позовної заяви, в розмірі 1565,35 грн.
Апеляційну скаргу задоволено на 6,23 %, з ПАТ «СБЕРБАНК» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, в розмірі 156 грн.

Відповідно до ч.10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Таким чином, ОСОБА_1 , на якого покладається більша сума судових витрат, має відшкодувати ПАТ «СБЕРБАНК», правонаступником якого є ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» різницю між зазначеними сумами, що становить 1409, 35 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Заочне рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 15 травня 2017 року скасувати та прийняти постанову наступного змісту:
Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «СБЕРБАНК», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП  НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_1 ) на користь публічного акціонерного товариства «СБЕРБАНК» (ЄДРПОУ 25959784, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, будинок 46), правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: 03126, м. Київ, бул. Вацлава Гавела, буд. 6), заборгованість за Кредитним договором № 47219-ФО/2015/64 від 20 липня 2015 року в розмірі 98 507, 38 грн. (дев`яносто вісім тисяч п`ятсот сім гривень 38 копійок), яка складається з: заборгованість за тілом кредиту – 46 330, 08 грн. (сорок шість тисяч триста тридцять гривень 08 копійок), проценти за користування кредитом – 19 206, 82 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті шість гривень 82 копійки), пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом – 25 218, 76 грн. (двадцять п`ять тисяч двісті вісімнадцять гривень 76 копійок), пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом – 7 751, 72 грн. (сім тисяч сімсот п`ятдесят одна гривня 72 копійки).
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП  НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_1 ) на користь публічного акціонерного товариства «СБЕРБАНК» (ЄДРПОУ 25959784, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, будинок 46), правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: 03126, м. Київ, бул. Вацлава Гавела, буд. 6), заборгованість за Договором № 26253035153651/980 про відкриття та обслуговування карткового рахунку з лімітом кредитної лінії та випуском платіжної картки в рамках договору щодо банківського обслуговування від 19 грудня 2012 року за тілом кредиту в розмірі 5 849, 31 грн. (п`ять тисяч вісімсот сорок дев`ять гривень 31 копійка).
В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.
Стягнути з ОСОБА_1  (РНОКПП  НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_1 ) на користь публічного акціонерного товариства «СБЕРБАНК» (ЄДРПОУ 25959784, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, будинок 46), правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: 03126, м. Київ, бул. Вацлава Гавела, буд. 6), судовий збір в розмірі 1409, 35 грн. (одна тисяча чотириста дев`ять гривень 35 копійок).
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 10 вересня 2020 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

І.В. Кочеткова