ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року 
м. Київ
справа № 428/686/17
адміністративне провадження № К/9901/15528/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Рибачука А.І.,
суддів: Бучик А.Ю.,  Тацій Л.В., 
розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 428/686/17
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі - ГУ Нацполіції), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Національна поліція України, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою ГУ Нацполіції
на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19.04.2017, ухвалену у складі головуючого судді Бароніна Д.Б. та 
ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 15.06.2017, постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді Арабей Т.Г., суддів Геращенка І.В.,   Міронової Г.М., -
ВСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ 
1. 19.01.2017 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:
визнати неправомірними дії ГУ Нацполіції щодо відмови у виплаті їй одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності та визначенням інвалідності внаслідок отриманої травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків та захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ      (далі - ОВС) , у тому числі під час участі в антитерористичній операції (далі - АТО);
зобов`язати ГУ Нацполіції призначити та виплатити їй одноразову грошову допомогу у зв`язку з втратою працездатності та визначенням інвалідності внаслідок отриманої травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків та захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в ОВС, у тому числі під час участі в АТО у розмірі 240 000,00 грн. 
Позов ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що вона з 15.10.1999 проходила службу в ОВС, а з 07.11.2015 - в ГУ Нацполіції. Під час проходження служби при виконанні службових обов`язків вона отримала травму та захворювання, у зв`язку із чим їй було встановлено ІІІ групу інвалідності та 60 процентів втрати професійної працездатності. Позивач зазначила, що вона в липні 2016 року звернулася до відповідача з заявою про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою працездатності поліцейського, надавши всі необхідні документи для призначення такої допомоги. Однак листом від 29.12.2016 їй було відмовлено у призначенні допомоги та повернутий без виконання повний пакет документів з посиланням на те,  що статтею 97 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII)  не передбачено випадки за яких призначається одноразова грошова допомога поліцейським, яким інвалідність встановлена внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва) пов`язаних з виконанням службових обов`язків або проходженням служби в ОВС. Проте, позивач вважає таку відмову та повернення без виконання документів неправомірною, тому що вона має право на отримання одноразової грошової допомоги на підставі Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4 (далі - Порядок № 4). 
2. Сєвєродонецький міський суд Луганської області постановою від 19.04.2017, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 15.06.2017, задовольнив позовні вимоги:
визнав протиправними дії ГУ Нацполіції щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою працездатності та визначенням інвалідності внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції;
зобов`язав ГУ Нацполіції призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із втратою працездатності та визначенням інвалідності внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції в розмірі  240 000 (двісті сорок тисяч) грн 00 коп.
3. 07.07.2017 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ГУ Нацполіції, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, відповідач просить скасувати постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19.04.2017 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 15.06.2017, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
4. Вищий адміністративний суд України ухвалою від 14.08.2017 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.
5. 15.12.2017 розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03.10.2017 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено в новій редакції.
6. Пунктом 4 частини першої розділу VII Перехідних положень КАС України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
7. Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 КАС України).
8. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 10.06.2019 №669/0/78-19 призначено повторний автоматизований розподіл цієї судової справи між суддями у зв`язку і зміною спеціалізації та введенням до іншої палати судді-доповідача              Гімона М.М. (рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20.05.2019 №14), що унеможливлює його участь у розгляді даної справи.
9. Протоколом розподілу справи від 10.06.2019 визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи: Рибачук А.І.- головуючий суддя, судді: Бучик А.Ю., Тацій Л.В.
10. Ухвалою судді Верховного Суду від 11.06.2019 прийнято зазначену справу до провадження.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
11. У справі, яка розглядається суди встановили, що ОСОБА_1 з 15.10.1999 по 06.11.2015 проходила службу в ОВС України, а з 07.11.2015 по 30.06.2016 - в                 ГУ Нацполіції.
Згідно із копією безтермінового посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 05.11.2015 Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни та учасників бойових дій.
Відповідно до довідки від 07.07.2016 № А-4538 ОСОБА_1 приймала безпосередню участь в АТО, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України у період з 08.08.2014 по 07.11.2015 та з 07.11.2015 по 30.06.2016.
29.06.2016 наказом ГУ Нацполіції № 423 о/с підполковника поліції ОСОБА_1 , старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління ГУ Нацполіції відповідно до пункту 2 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII звільнено через хворобу з 30.06.2016, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 16 років 08 місяців 14 днів, загальний трудовий стаж - 28 років 03 місяці 29 днів, з виплатою компенсації за невикористану в році звільнення відпустку у кількості 20 діб.
Відповідно до копії свідоцтва про хворобу № 92, виданого 23.06.2016 військово-лікарською комісією Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Луганській області» за направленням УКЗ ГУ Нацполіції, ОСОБА_1 06.09.2005 отримала травму, пов`язану з виконанням службових обов`язків, що призвело до хвороби, пов`язаної з проходженням служби у органах внутрішніх справ. Була визнана непридатною до військової служби в мирний час, обмежено придатною у воєнний час.
Згідно з випискою з акта огляду медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК) від 05.06.2016 серії 12ААА № 441281 позивачу з 30.06.2016 до 01.06.2017 встановлено III групу інвалідності, причина інвалідності пов`язана з виконанням службових обов`язків (травма 06.09.2005). В якості діагнозу вказано, що наявні віддалені наслідки закритої черепно-мозкової травми 2005 року.
Позивач звернулася до ГУ Нацполіції із заявою та усіма необхідними документами про призначення і виплату їй одноразової грошової допомоги, у зв`язку з тим, що вона отримала ІІІ групу інвалідності від травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.
Листом ГУ Нацполіції від 20.12.2016  № 5525/111/22/05-2016 позивача повідомлено, що випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога поліцейським, яким інвалідність встановлено внаслідок захворювання, поранення (контузії, травм або каліцтва) пов`язаних з виконанням службових обов`язків в органах внутрішніх справ, статтею  97 Закону № 580-VIII не передбачені. Також їй був повернутий пакет документів.
Не погоджуючись із відмовою відповідача виплати одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків та поверненням ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
12. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що у позивача наявне право на отримання спірної грошової допомоги, оскільки на час виникнення спірних правовідносин, Порядок №4 визначає таку підставу для призначення одноразової грошової допомоги, як втрата працездатності поліцейського, пов`язана з проходженням служби в ОВС.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
13. Касаційну скаргу ГУ Нацполіції  обґрунтувало тим, що виходячи з положень частини першої статті 97 Закону № 580-VIII необхідною умовою для отримання поліцейськими одноразової грошової допомоги  є визначення їм інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженнями ними служби саме в органах поліції. Отже, на подію (встановлення інвалідності за захворюванням, пов`язаним з проходженням нею служби в ОВС) не розповсюджуються положення статті 97 Закону №  580-VIII.
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
14. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи із меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України [в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справі»; далі - Закон № 460-IX )], колегія суддів виходить із такого.
15. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
16. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон № 580-VIII.
17. До набрання чинності Законом № 580-VIII, тобто до 07.11.2015, порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано статтею 23 Закону України від 20.12.1990 № 565-ХІІ «Про міліцію» (далі - Закону № 565-ХІІ) та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.
18. Відповідно до статті 23 Закону № 565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, зокрема, 150-кратного  прожиткового  мінімуму,  встановленого  законом  для працездатних  осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку  та  на  умовах,  визначених  Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.
19. Згідно з пунктом 5 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону              № 580-VIII, який набрав чинності 07.11.2015 визнано таким, що втратив чинність Закон № 565-XII.
20. Разом з тим, за змістом пункту 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565-XII зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 580-VIII.
21. Відповідно до частини першої статті 97 Закону №580-VIII одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, зокрема, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.
22. Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (частина друга статті 97 Закону №580-VIII).
23. Відповідно до частини першої статті 99 Закону № 580-VIII розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб на час виплати такої допомоги:
3) визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 3, інвалідності:
а) I групи - 250 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб;
б) II групи - 200 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб;
в) III групи - 150 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб.
24. Механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського визначений Порядком №4, згідно із пунктом 1 Розділу ІІ якого, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.
25. Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (пункт 3 Розділу ІІІ Порядку №4).
26.  За змістом підпункту «в» пункту 3 частини першої статті 99 Закону №  580-VIII поліцейським, яким, внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції відповідно до цього Закону, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті встановлено ІII групу інвалідності розмір одноразової грошової допомоги складає - 150 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб.
27. З огляду на наведені обставини та законодавчі приписи, колегія суддів погоджується з висновками про наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням йому інвалідності, по причині захворювання, яке пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
28. Оскільки позивачу з 30.06.2016 встановлено ІIІ групу інвалідності в результаті захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС, тобто після звільнення останнього з органів Національній поліції та у період коли діяв Закон № 580-VIII, то позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі, передбаченому статтею 99 Закону № 580-VIII.
29. У зв`язку із тим, що останнім місцем служби позивача було ГУ Нацполіції, то на нього, як на поліцейського, поширюються норми Закону № 580-VIII, у зв`язку з чим він має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно з пунктом 4 частини першої статті 97 Закону № 580-VIII та Порядку № 4.
30. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.02.2019 у справі № 822/764/18.
31. Розглядаючи цю справу в касаційному порядку, Верховний Суд також враховує, що згідно з імперативними вимогами статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги; на підставі встановлених фактичних обставин справи лише перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального та дотримання норм процесуального права.
32. Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.
33. Відповідно до статті 350 КАС України   суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
34. Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.
Керуючись статтями 343, 350, 355, 356 КАС України, Верховний Суд -  

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області залишити без задоволення.
Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19.04.2017 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 15.06.2017 у справі №428/686/17 - залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Судді	А.І. Рибачук А.Ю. Бучик   Л.В. Тацій