П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/437/20                                         Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Чернова Г.В.  
  Суддя-доповідач -  Полотнянко Ю.П.   
08 вересня 2020 року                                                            м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Полотнянка Ю.П. 
суддів:  Смілянця Е. С.  Капустинського М.М. , 
розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства  юстиції  (м.Хмельницький) на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства Коростишівський завод "Реммашторф" до Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства  юстиції  (м.Хмельницький) про  визнання протиправною та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
в січні 2020 року Державне підприємство Коростишівський завод "Реммашторф" звернулось до суду з позовом до Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання протиправною та скасування постанови.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16.04.2020 позов задоволено: визнано протиправною та скасовано постанову № 60525512 від 19.11.2019 про арешт коштів боржника, прийняту начальником відділу Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.
Не погодившись із зазначеним рішенням,відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, який вважає, що дії державного виконавця є цілком правомірними та відповідають положенням Закону. Тому просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивачем не доведено факт накладання відповідачем арешту на грошові кошти, що містяться на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.
Сторони в судове засідання не з`явились. Про час, день та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі. 04.09.2020 від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З огляду на викладене, колегія суддів враховуючи п.2 ч.1 ст.311 КАС України, визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, на виконанні Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває зведене виконавче провадження № 58956784 про стягнення грошових коштів з боржника Державного підприємства Коростишівський завод "Реммашторф", в яке включено ВП №60525512 постановою про приєднання від 06.11.2019, стягувачем в якому є Головне управління ДПС у Житомирській області за вимогою № Ю-32-23У від 02.10.2019 на суму 192316,04 грн.
19.11.2019 відповідачем постановою ВП 60525512 від 19.11.2019 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках Державного підприємства Коростишівський завод "Реммашторф".
05.12.2019 позивач звернувся до відділу державної виконавчої служби із вимогою (лист №99) про скасування постанови про накладення арешту на рахунки, вказавши, що у відповідності до ст.3 прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про визнання таким, що втратив чинність Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження"щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.
У листі від 24.12.2019 № 15710 відповідач повідомив, що у нього в провадженні перебуває зведене виконавче провадження на загальну суму 392874,30 грн, в межах якого державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, направлену до банківських установ для виконання. Вказав на зміст приписів статтей ч.2 ст.48 та ч.4 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" та що арешт може бути знятий за рішенням суду.
Не погодившись із фактичною відмовою у скасуванні постанови про накладення арешту на рахунки, ДП Коростишівський завод "Реммашторф" звернулося до суду із вказаним позовом.
Задовольняючи позов та скасовуючи постанову про накладення арешту на грошові кошти, суд першої інстанції виходив з того, що згідно додатку 1 до Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" від 7 липня 1999 року № 847-XIV таким об`єктом є Державне підприємство "Коростишівський завод "Реммашторф", 261220, м. Коростишів, вул. Буддільниця, 19а. Пунктом 3 розділу III "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02.10.2019 № 145-IX передбачено, що забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.
Таким чином, існує законодавча заборона вчиняти щодо Державного підприємства "Коростишівський завод "Реммашторф" виконавчі дії протягом трьох років з 20.10.2019 по 20.10.2022, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Порядок примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначений Законом України "Про виконавче провадження" (далі Закон).
Статтею 1 цього Закону передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно дочастини першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження"виконавець зобов`язаний вживати передбаченихЗакономзаходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частиною першою статті 13 Закону встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відтак, виконавчою дією є будь-яка дія виконавця, що проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та чинним законодавством, та яка спрямована на неупереджене, своєчасне та повне фактичне виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).
Відповідно до приписів п.7 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.
Згідно ч.2 ст.56 Закону, арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
У відповідності до ч.3 ст.52 Закону, не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
Як випливає із наведених норм, не підлягають арешту кошти на рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
Дослідивши підстави позову та апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що з`ясуванню у межах спірних правовідносин підлягає правомірність винесення відповідачем постанови про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунку позивача в Коростишівському відділені АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 .
Надаючи оцінку доводам позивача та відповідача по суті спору суд враховує, що 20 жовтня 2019 року набрав чинностіЗакон України від 02.10.2019№ 145-IX "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації"(далі - Закон).
Пунктом 3 розділу III "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02.10.2019 № 145-IX передбачено, що забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження"щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Закономбули включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.
Державне підприємство Коростишівський завод "Реммашторф" включене до вказаного Переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, що є додатком до Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації».
Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що існує законодавча заборона вчиняти щодо Державного підприємства "Коростишівський завод "Реммашторф" виконавчі дії протягом трьох років з 20.10.2019 по 20.10.2022, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.
При цьому словосполучення «виконавчі дії» охоплює будь-які виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», в тому числі і накладення арешту на рахунки позивача.
Пунктом 9 частини 1 статті 37 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.
Судом встановлено та підтверджується письмовими доказами, що оскаржувану постанову було прийнято 19.11.2019, тобто після набрання 20.10.2019 чинності Законом України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації».
З урахуванням викладеного та того, що Закон України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», яким прямо встановлено заборону на вчинення виконавчих дій відносно боржника, у тому числі, щодо виконання рішень державних виконавців про накладення арешту на грошові кошти, набрав чинності до прийняття постанови про накладення арешту на грошові кошти боржника - позивача, колегія суддів дійшла висновку про те, що постанова державного виконавця №60525512 від 19.11.2019 про накладення арешту на грошові кошти позивача є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.
При цьому, суд критично оцінює посилання відповідача на те, що позивачем не доведено факт накладання відповідачем арешту на грошові кошти, що містяться на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом, як це передбачено ч.3 ст.52, ч.2 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження».
Слід зазначити, що окрім цього, існує законодавча заборона вчиняти щодо Державного підприємства "Коростишівський завод "Реммашторф" виконавчі дії протягом трьох років з 20.10.2019 по 20.10.2022, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами, оскільки як зазначалося вище, на день набрання чинності Законом України від 02.10.2019 №145-IX Державне підприємство "Коростишівський завод "Реммашторф" було включено до переліку, затвердженого Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації".
Щодо посилання апелянта про те, що станом на день розгляду справи, банківськими установами прийняті до виконання постанови про арешт коштів боржника від 19.11.2019, тобто рахунки не мають спеціального режиму, то суд звертає увагу, що позивач оскаржує безпосередньо постанову про арешт коштів, а не дії фінансових установ.
З огляду на наведені правові норми та фактичні обставини справи, слід погодитись з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для скасування постанови №60525512 від 19.11.2019 про арешт коштів боржника.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини чи порушено норми процесуального права.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства  юстиції  (м.Хмельницький) залишити без задоволення, а  рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з ч. 4 ст. 272, ст.ст.328, 329 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Смілянець Е. С.    Капустинський М.М.