Ухвала
 
24 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 455/322/16-ц
провадження № 61-37973св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Страшевицька сільська рада Старосамбірського району Львівської області, про вселення в будинок та усунення перешкод у користуванні майном за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 26 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 03 травня 2018 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив: зобов`язати ОСОБА_1 не чинити йому перешкод в користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом його вселення та надання ключів від дверей будинку, а також - не чинити йому перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самовільно збудованого паркану (фундамента), спорудженого між житловими будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 за вказаною 

адресою. Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 26 жовтня               2017 року позов задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкод                ОСОБА_2 в користуванні житловим будинком, який розташований по АДРЕСА_1 , шляхом вселення позивача в будинок та надання йому ключів від дверей будинку. Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 в користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , де розміщені житловий будинок АДРЕСА_1 та житловий будинок АДРЕСА_2 , шляхом знесення самовільно збудованого паркану (фундамента) протяжністю  31 м, в якому встановлено 9 стовпів та 3 стовпи забетоновано окремо, що проходить між житловими будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постановою Апеляційного суду Львівської області від 03 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Старосамбірського районного суду Львівської області року залишено без змін.
 
08 червня 2018 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 26 жовтня         2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 03 травня 2018 року в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
 
Ухвалою Верховного Суду від 03 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження в цій справі, витребувано її матеріали із Старосамбірського районного суду Львівської області та зупинено виконання рішення цього суду від 26 жовтня 2017 року до закінчення касаційного провадження у справі.
 
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 23 березня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 26 жовтня                   2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 03 травня                2018 року залишено без змін. Поновлено виконання рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 26 жовтня 2017 року.
 
09 червня 2020 року  ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку заяву винесення додаткового рішення в цій справі, посилаючись на те, що місцевий суд не направив їй судової повістки, тому вона не змогла надати необхідні письмові докази у встановлений законом строк. Крім того, суди не дослідили належним чином наявних у справі доказів правомірності встановлення нею паркану. Враховуючи зазначене, просила витребувати матеріали справи та ухвалити додаткове рішення, яким скасувати винесені в цій справі судові рішення в частині зобов`язання її не чинити перешкод ОСОБА_2 в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення паркану.
 
Заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. 
 
Згідно з пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. 
 
Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку (стаття 1291 Конституції України).
 
Відповідно до частин першої, третьої статті 419 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття. Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Заява ОСОБА_1 не містить підстав, передбачених вищенаведеною частиною першою статті 270 ЦПК України, за наявності яких суд за заявою учасників справи чи з власної ініціативи може ухвалити додаткове рішення. Крім того, доводи ОСОБА_1 зводяться до незгоди з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 23 березня 2020 року, яка згідно з положеннями статті 419 ЦПК України є остаточною і оскарженню не підлягає, що не є підставою для повторного перегляду справи касаційним судом і ухвалення за результатами такого перегляду нового судового рішення. 
 
Тому в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення необхідно відмовити.
 
Керуючись статтями 260, 270, 400, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Страшевицька сільська рада Старосамбірського району Львівської області, про вселення в будинок та усунення перешкод у користуванні майном за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 26 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 03 травня 2018 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	С. О. Карпенко	
 	 	
 	М. Ю. Тітов