КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
    03680 м. Київ , вул. Солом`янська, 2-а 

Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/8495/2020                                           
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
 
           24 червня 2020 року                                                               м. Київ
                                                                                                            Справа № 760/9018/20
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:   
головуючого   судді-доповідача                            Ящук Т.І., 
суддів                                                                        Немировської О.В.,  Рейнарт І.М.,  
 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 10 квітня 2020 року, постановлену у складі судді Букіної О.М., 
у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Скрипника Віталія Вадимовича, заінтересована особа - ОСОБА_3 ,
 
встановив:
 
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 квітня 2020 року скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Скрипника В.В., заінтересована особа ОСОБА_3 - повернуто без розгляду.
Не погоджуючись з ухвалою, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
Вказує, що скаржник при підготовці та поданні до суду скарги на бездіяльність (дії) державного виконавця  керувався нормами Розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень», а саме ст. ст. 447-453 ЦПК України, якими визначено порядок подання скарги. Тобто, цивільно-процесуальний закон чітко визначає окремою нормою ч. 2 ст. 442 ЦПК України про те, що не скаржник надсилає державному виконавцю скаргу, а суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби про подання скарги не пізніше наступного дня після її надходження. Крім того, звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 449 ЦПК України встановлено 10-ти денний строк на звернення до суду зі скаргою з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.
Вказує, що суд, посилаючись на абз. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України, не звертає увагу, на те, що вказана норма має відношення та регулює процесуальні моменти при вирішенні питань, пов`язаних з підготовкою та поданням «заяв з процесуальних питань», а ст. 183 ЦПК України визначає загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення, та не має жодного відношення до питань, пов`язаних з підготовкою та поданням скарг на дії чи бездіяльність державних виконавців, які регламентуються нормами ст.ст. 447-453 ЦПК України.
У відзивах на апеляційну скаргу стягувач ОСОБА_3 та  старший державний виконавець Скрипник В.В. вважали доводи апеляційної скарги безпідставними, а ухвалу суду першої інстанції - законною і обгрунтованою
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V (перегляд судових рішень) ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.  
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Повертаючи скаргу без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що представниками заявника в порушення ч. 2 ст.183 ЦПК України не надано доказів надсилання скарги з додатками усім учасникам справи, а тому дійшов висновку про повернення скарги  на підставі положень  ч. 4 ст. 183 ЦПК України.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він зроблений з дотриманням вимог норм процесуального права.
З матеріалів справи вбачається, що у квітні 2020 року представники скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 та ОСОБА_2 звернулися до суду з скаргою на дії старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Скрипника В.В. при визначені суми заборгованості по аліментам, здійснених в процесі виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20.07.2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.  
Як вбачається зі змісту скарги,  представниками скаржника в додатку до скарги зазначено перелік копій документів, необхідних для розгляду скарги. Про докази надіслання (надання) скарги іншим учасникам справи (провадження) в переліку додатків до скарги не зазначено. 
Право на звернення із скаргою до суду, подання скарги та строки для звернення зі скаргою, порядок розгляду скарги визначені статтями 447-450 ЦПК України  розділу VII ЦПК України, який має назву «Судовий контроль за виконанням судових рішень». Однак, обов`язкових вимог щодо форми та змісту скарги, поданої в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень,  розділом VII ЦПК України не визначено. 
Разом з тим, статтею 183 ЦПК України визначено загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви,  клопотання, заперечення. 
Відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст.183 ЦПК України, зі змінами, внесеними згідно із Законом України № 460-ІХ від 15 січня 2020 року, який набрав чинності 8 лютого 2020 року, до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).
З викладеного вбачається, що цивільно-процесуальним законодавством, зокрема абз. 2 ч. 2 ст.183 ЦПК України, передбачено обов`язкове подання до скарги, поданої  в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, доказів її надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).
Відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.
З матеріалів справи вбачається, що представниками скаржника ОСОБА_1 не було додано доказів надіслання (надання) скарги іншим учасникам справи (провадження).
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що скарга ОСОБА_1 на бездіяльність (дії) державного виконавця подана з порушенням вимог абз. 2 ч. 2 ст.183 ЦПК України, тому висновок суду першої інстанції про повернення скарги без розгляду з підстав неподання доказів надіслання скарги з додатками усім учасникам справи  є правильним. 
Доводи апеляційної скарги про те, що спеціальна норма, яка визначає порядок подання скарги на бездіяльність (дії) державного виконавця, визначена ст. 447-450 ЦПК України, не передбачає вищевказаних дій,  колегія суддів відхиляє, оскільки у розділі VII ЦПК України законодавцем не визначено вимог до форми та змісту скарги, а тому при поданні такої слід керуватись загальними вимогами, передбаченими статтею 183 ЦПК України.  При цьому норма ч. 2 ст. 183 ЦПК України прямо вказує на те, що зазначені вимоги стосуються скарг, які подаються  в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.
Отже, доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними, а висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення скарги ОСОБА_1 без розгляду, відповідає вимогам закону та матеріалам  справи.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та їх правильність не впливають, оскільки скарга  подана з порушенням  абз. 2 ч. 2 ст.183 ЦПК України,  тому відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд першої інстанції дійшов вірного висновку про повернення її без розгляду.
Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права,  є законною і обґрунтованою,  підстав для її скасування не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення,  а оскаржувану ухвалу - залишити без змін. 
Керуючись  ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390  ЦПК  України, суд
постановив:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , - залишити без задоволення.   
Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 10 квітня 2020 року - залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
 
              Суддя  - доповідач:                                                                     Ящук Т.І. 
 
                        Судді:                                                                      Немировська О.В.
                                                                                                         
                                                                                                         Рейнарт І.М.