ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року 
м. Київ

Справа №  922/3371/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючого - Пількова К. М., суддів: Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,
за участю секретаря судового засідання - Жураховської Т. О.

учасники справи:
позивач - Азово-Чорноморська інвестиційна компанія у формі Товариства з обмеженою відповідальністю  
представник позивача - не з`явився
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева"
представник відповідача -  Романченко О. М., адвокат
третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тарасова Ю. Г.
представник третьої особи - не з`явився

розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева" на додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.04.2020 (головуючий суддя Чернота Л. Ф., судді Гребенюк Н. В., Радіонова О. О.) у справі за позовом Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі Товариства з обмеженою відповідальністю до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тарасової Юлії Георгіївни про скасування рішення державного реєстратора.

1.          Короткий зміст позовних вимог
1.1.17.10.2019 Азово-Чорноморська інвестиційна компанія у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - Позивач, Компанія) звернулася до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева" (далі - Відповідач, Товариство), третя особа - Державний реєстратор прав на нерухоме майно, приватний нотаріус Тарасова Ю. Г. (далі - Третя особа, Нотаріус) з позовом про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно, приватного нотаріуса Тарасової Ю. Г. № 39120026 від 05.01.2018, відповідно до якого змінено іпотекодержателя в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з Акціонерного товариства "Банк Золоті Ворота" на Відповідача та зареєстровано іпотеку на нежитлові приміщення третього поверху № 1 - 6, 8 - 20, в літ. А-3, з реєстраційним номером 88210663101 загальною площею 357,3 кв.м., що розташовані за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Сумська, буд. 96 за Товариством.
1.2.          Позовні вимоги мотивовані тим, що вчинення реєстраційної дії щодо зміни іпотекодержателя в Єдиному державному реєстрі з АТ "Банк Золоті Ворота" на Відповідача державним реєстратором Тарасовою Ю. Г. вчинено за відсутності оригіналів кредитного договору № 02-25К-02 від 21.01.2008 та додаткових угод до нього та на підставі вже скасованого судом рішення державного реєстратора Федоренка А. І., відповідно до якого було зареєстровано іпотеку на вказане майно.

2.          Розгляд справи судами
2.1.Рішенням Господарського суду Харківської області від 17.12.2019, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 08.04.2020, позов задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно, приватного нотаріуса Тарасової Ю. Г. № 39120026 від 05.01.2018, відповідно до якого було змінено іпотекодержателя в Державному реєстрі прав на нерухоме майно з Акціонерного товариства "Банк Золоті Ворота" на Товариство та зареєстровано іпотеку на нежитлові приміщення третього поверху № 1 - 6, 8 - 20, в літ. А-3, з реєстраційним номером 88210663101, загальною площею 357,3 кв.м., що розташовані за адресою: Харківська область, м.  Харків, вул. Сумська, буд. 96 за Товариством.
2.2.Постановою Верховного Суду від 16.06.2020 зазначені судові рішення скасовані, справа направлена на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

3.          Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення
3.1.Позивач подав до апеляційного господарського суду заяву, в якій просив ухвалити додаткове рішення у справі про стягнення з Товариства на свою користь витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 100 000, 00 грн. 

4.           Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
4.1.          21.04.2020 Східний апеляційний господарський суд додатковою постановою заяву Компанії про ухвалення додаткового рішення задовольнив частково; стягнув з Товариства на користь Компанії 10 000, 00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з апеляційним переглядом справи.
4.2.          Додаткова постанова суду мотивована тим, що Позивач, посилаючись на постанову Верховного Суду від 03.03.2020 у справі № 922/3422/18, свідомо використовує її висновки, що є для нього вигідними, однак, у справі, що розглядається, надаючи заяву про ухвалення додаткового рішення з додатками, не наводить, скільки коштує година його роботи, тривалість витраченого часу стосовно кожного переліку робіт, вказаного в акті від 09.04.2020. З огляду на наведене, враховуючи принцип співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви Позивача про розподіл судових витрат в сумі 10 000, 00 грн.

5.          Короткий зміст вимог касаційної скарги
5.1.          Відповідач (Скаржник) подав касаційну скаргу, в якій просить додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.04.2020 скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у відшкодуванні Позивачу витрат на правничу допомогу у цій справі.

6.          Доводи Скаржника, викладені у касаційній скарзі
6.1.          Додаткова постанова незаконна та необґрунтована, прийнята з порушенням норм статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та частин першої, третьої статті 11, частини першої статті 74, статей 86, 236 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
6.2.          Відсутній висновок Верховного Суду щодо правових наслідків незазначення адвокатом сторони витраченого часу для надання ним професійної правничої допомоги у судовій справі.
6.3.           Ні Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", ні положеннями ГПК України не встановлено мінімально обов`язкову ставку гонорару адвоката за надану ним правову допомогу, законодавство лише гарантує відшкодування обґрунтованих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, однак не встановлює обов`язку з компенсації абсолютно усіх заявлених сум витрат. 

7.          Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
7.1.          Позивач подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить подану касаційну скаргу залишити без задоволення, а додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.04.2020 залишити без змін.
7.2.          Зазначив про те, що з огляду на те, що сторони Договору про надання правової допомоги №  39/А від 10.10.2019 узгодили гонорар адвоката у фіксованому розмірі, необхідність обчислювати фактичну кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, немає. 
7.3.          Також послався на висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 30.07.2019 у справі № 911/1394/18 щодо того, що, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
7.4.30.06.2020 від Позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю представника у іншому судовому засіданні у Дзержинському районному суді міста Харкова у справі № 638/169/18. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, враховуючи, що явка представників учасників справи у судове засідання обов`язковою не визнавалась, а Позивач був завчасно повідомлений про дату та час розгляду справи та не навів обставин, які б свідчили про неможливість забезпечити явку у судове засідання іншого представника.

8.          Позиція Верховного Суду
8.1.          Відповідно до пункту 3 частини першої статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
8.2.          Як свідчать матеріали справи, постановою Східного апеляційного господарського суду від 08.04.2020 у цій справі залишено без змін рішення Господарського суду Харківської області від 17.12.2019, яким позов задоволено повністю. 
8.3.          Після ухвалення зазначеної постанови Позивач звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з Товариства на свою користь витрат на професійну правничу допомогу. 
8.4.          Відповідно до частин першої третьої статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.  До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
8.5.          Водночас, згідно з частиною першою статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною другої зазначеної статті передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами за результатами розгляду справи.
8.6.          При цьому, відповідний порядок розподілу судових витрат визначений статтею 129 ГПК України, частиною четвертою якої передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
8.7.          Отже, судові витрати, у тому числі і витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи відповідно до порядку, встановленого статтею 129 ГПК України.
8.8.          Приймаючи додаткову постанову суд апеляційної інстанції виходив з того, що Компанією заявлено про витрати на професійну правничу допомогу відповідно до статті 129 ГПК України, у зв`язку із залишенням судом без змін рішення місцевого господарського суду про задоволення позову.
8.9.          Разом з цим, у подальшому 16.06.2020 постановою Верховного Суду прийняті у справі рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасовані, а справа направлена на новий розгляд у зв`язку з допущеними порушеннями норм процесуального права. Таким чином, остаточне рішення за результатами розгляду справи не прийнято.
8.10.          З огляду на наведене, оскільки справа передана на новий розгляд, то, відповідно до вимог статей 126, 129 ГПК України, питання розподілу судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, має бути вирішено при ухваленні рішення.
8.11.Враховуючи викладене, додаткова постанова апеляційного господарського суду підлягає скасуванню, у зв`язку з чим касаційну скаргу необхідно задовольнити частково.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд
П О С Т А Н О В И В :
1.          Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева" задовольнити частково.
2.          Додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.04.2020 у справі № 922/3371/19 скасувати. 

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя                                                                      К. М. Пільков
Судді                                                                                          Т. Б. Дроботова
Ю. Я. Чумак