Ухвала
 
07 серпня 2020 року
м. Київ
 
справа № 697/3205/19
провадження № 61-10947ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., 
 
розглянув касаційну скаргу Таганчанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24 лютого 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 23 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Таганчанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області, Відділу освіти, молоді, спорту та культури Канівської районної державної адміністрації Черкаської області, Канівської районної державної адміністрації Черкаської області, треті особи: Черкаська обласна організація Профспілки працівників освіти і науки України Федерації профспілок України, Департамент освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації, про стягнення заробітної плати, суми компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати,
 
встановив:
 
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Таганчанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області, Відділу освіти, молоді, спорту та культури Канівської районної державної адміністрації Черкаської області, Канівської районної державної адміністрації Черкаської області, треті особи: Черкаська обласна організація Профспілки працівників освіти і науки України Федерації профспілок України, Департамент освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації, про стягнення заробітної плати, суми компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.
 
З урахуванням заяви про відкликання позовної заяви в частині відшкодування моральної шкоди просив стягнути на його користь за період з вересня        2019 року по листопад 2019 року нараховану та не виплачену заробітну плату у сумі 26 740,57 грн та компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати у сумі 26 874,34 грн.
 
Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду       від 23 червня 2020 року, позов задоволено частково.
 
Стягнуто з Таганчанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 26 740,57 грн без утримання з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати у розмірі 80,23 грн з утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів.
 
24 липня 2020 року Таганчанська сільська рада об`єднаної територіальної громади Черкаської області надіслала засобами поштового зв`язку до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24 лютого 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 23 червня             2020 року, у якій її представник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення.
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у     справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.
 
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на                   01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята         статті 19 ЦПК України).
 
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2020 року - 2 102 грн.
 
Ціна позову становить  53 614,91 грн, що станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб                 (2 102*100=210 200).
 
Зважаючи на предмет позову та складність зазначеної справи, а також беручи до уваги, що касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, а також ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються у тому числі і на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.
 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження узгоджуються із положеннями Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
 
З урахуванням викладеного, оскільки оскаржуванірішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24 лютого 2020 року та постанова Черкаського апеляційного суду від 23 червня 2020 року ухвалені у малозначній справі, вони не підлягають касаційному оскарженню і у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду України,
 
ухвалив:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Таганчанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24 лютого 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 23 червня              2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Таганчанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області, Відділу освіти, молоді, спорту та культури Канівської районної державної адміністрації Черкаської області, Канівської районної державної адміністрації Черкаської області, треті особи: Черкаська обласна організація Профспілки працівників освіти і науки України Федерації профспілок України, Департамент освіти і науки Черкаської обласної державної адміністрації, про стягнення заробітної плати, суми компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                            В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук