ПОСТАНОВА 
Іменем України

15 липня 2020 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 2-о-32/2011
провадження № 22-ц/4809/603/20 

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
        головуючого судді: Дуковського О.Л. 
        суддів: Письменного О.А., Чельник О.І. 
        з участю секретаря: Демешко Л.В.
учасники справи:
прокуратура Устинівського району Кіровоградської області в інтересах держави в особі Березівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області;
особа, яка подає апеляційну скаргу - ОСОБА_1 . 
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 23 серпня 2011 року, у складі головуючого судді Годованець І.А., у справі за заявою прокурора Устинівського району Кіровоградської області в інтересах держави в особі Березівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області про визнання відумерлою спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

       У липні 2011 року прокурор Устинівського району Кіровоградської області в інтересах держави в особі Березівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області подав до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. 
У заяві вказував, що на території Березівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області проживала громадянка - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть та актовим записом про смерть № 2 від 10.07.1999 року.
ОСОБА_2 мала право на земельну ділянку площею 8,06 кадастрових гектарів, що підтверджується сертифікатом на право на земельну ділянку серії КР № 0195455 від 30.06.1997 року.
У заяві прокурор посилається на те, що з часу смерті ОСОБА_2 минуло більше 12 років, а її спадщину ніхто не прийняв. 
Просив  у відповідності до ст. 1277 ЦК України  визнати спадщину на земельну ділянку, площею 8,06 кадастрових гектарів вартістю 79 779,00 грн., розташовану на території Березівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, яка залишилася після смерті ОСОБА_2 відумерлою та визнати право власності за Березівською сільською радою Устинівського району Кіровоградської області на зазначену спадщину.
Рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 23 серпня 2011 року визнано відумерлою спадщину померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 жительки с. Березівка Устинівського району Кіровоградської області.
Спадщину померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 8,06 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 79 779,00 грн. за сертифікатом на право на земельну частку (пай), серія КР № 0196466, виданого 30 червня 1997 року Устинівською районною державною адміністрацією Кіровоградської області передати у власність територіальній громаді за місцем відкриття спадщини в особі Березівської сільської Ради Устинівського району Кіровоградської області.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про визнання спадщини відумерлою. 
ОСОБА_1 посилається на те, що прокурор не мав права звертатися до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою. 
Посилається на  п.  1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року . У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. 
Вважає, що оскільки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , то до спірних правовідносин повинні застосовуватися положення актів цивільного законодавства, які чинні на момент їх виникнення, а саме ЦК УРСР 1963 року.
Зазначає, що відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. У пунктах 1,2 частини 1 статті 549 ЦК УРСР визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Згідно з п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вирішення вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місцем її відкриття суд має справо виходити з положень ст..ст.526, 549 ЦК УРСР, згідно з якими місцем відкриття спадщини визначається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме-місце знаходження майна або його основної частини. Діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подання заяви про її прийняття.
Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Березівка Устинівського району Кіровоградської області померла її баба - ОСОБА_2 . 
Факт родинних відносин між ними підтверджується рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 14 травня 2019 року.
В 2018 році заявнику стало відомо, що після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина у вигляді сертифіката на земельну частку(пай), який видано на підставі розпорядження райдержадміністрації від 28.05.1997 року № 267-р зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП ім..Петровського Березівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області 30.06.1997 року № 285.
Вказує на те, що зверталася із подано позовною заявою про визнання її такою, що фактично вступила в управління та володіння спадковим майном спадкодавця ОСОБА_2 (рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 15 лютого 2019 року №403/462/18).
Лише 04 лютого 2020 року від працівників Березівської сільської ради Устинівського району ОСОБА_1 стало відомо про існування рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 23 серпня 2011 року про визнання спадщини відумерлою.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 24.02.2020 поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження даного рішення та відкрито апеляційне провадження у справі.
Прокуратура Кіровоградської області Олександрійська місцева прокуратура подала відзив на апеляційну скаргу, в якій посилається на відсутність підстав у поновленні ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження. Просить залишити без змін рішення суду першої інстанції, а скаргу залишити без задоволення.
Справу призначено до розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи.
Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України короновірусу COVID -19» на території держави встановлено карантин.
Розгляд справи відкладався за у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)». 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора Лагоди О.В., яка не погоджувалася з доводами апеляційної скарги, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про задоволення скарги та скасування рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.         
Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.
Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного. 
Задовольняючи заяву прокурора, суд першої інстанції відносно вимоги про визнання спадщини відумерлою виходив з того, що після смерті ОСОБА_2 минуло більше одного року, відомості про спадкоємців відсутні, також відносно вимоги про передання у власність територіальній громаді права на земельну частку (пай) виходив з того, що ч.3 ст.1277 ЦК України визначено, що спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.
Однак, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки до нього він дійшов при неповному з`ясуванні обставин справи, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Відповідно до вимог частини 3 статті 3 ЦПК України, в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIІІ від 03.10.2017 року який набрав чинності з 15.12.2017 року, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно положень підпункту 11 пункту 1 розділу 13 перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIІІ заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.
За п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України:правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.
Правила статті 1277 Цивільного кодексу України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців. До складу спадщини, згідно ст.1218 цього Кодексу входять всі права, що належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За положеннями ст.1277 вказаного Кодексу в редакції, чинній на час відкриття спадщини (09.07.1999), у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини; заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини; спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини; територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу.
Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу (частина 5).
       Встановлено, що рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 15.02.2019 ОСОБА_1 визнано такою, що фактично вступила в управління та володіння спадковим майном своєї баби - ОСОБА_2 ,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.42-43).
Рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 14.05.2019 встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та є бабою ОСОБА_1 (а.с.44-45). 
       За ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. 
Колегія суддів, вважає рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.
Як роз`яснено в пункті 1  постанови Пленуму Верховного Суду України  від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»  відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року . У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.
Отже, враховуючи дату смерті спадкодавця - ОСОБА_2 , яка померла - ІНФОРМАЦІЯ_1 , до спірних правовідносин повинні застосовуватись положення актів цивільного законодавства, які чинні на момент їх виникнення, а саме ЦК УРСР 1963 року.
Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.
Пунктом 5 частини першої статті 555 ЦК УРСР було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави в силу закону.
Вирішуючи спір по суті вимог заяви прокурора, суд першої інстанції в порушення ст.ст.212-214 ЦПК України ( на час ухвалення рішення суду), належним чином не перевірив в повному обсязі фактичних обставин справи, не перевірив чи можуть бути інші спадкоємці ОСОБА_2 , які прийняли спадщину або відмовились від її прийняття, або спадщина перейшла до держави. 
Суд першої інстанції, приймаючи до уваги вимоги заяви прокурора про відумерлість спадщини, залишив поза увагою, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому на спірні правовідносини положення ст.1277 ЦК України не поширюються, не прийняв до уваги положення ст.ст.549,555 ЦК УРСР та помилково визнав спадщину відумерлою.
Колегія суддів, констатує про відсутність підстав для задоволення заяви прокурора про визнання спадщини відумерлою.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті заяви про відмову у її задоволенні. 
Виходячи з викладеного, внаслідок порушення норм матеріального права, судом першої інстанції ухвалено помилкове рішення про задоволення заяви прокурора про визнання спадщини відумерлою, яке відповідно до ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,- 
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 23 серпня 2011 року - скасувати.
У задоволенні заяви прокурора Устинівського району Кіровоградської області в інтересах держави в особі Березівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області про визнання відумерлою спадщини - відмовити. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
25.07.2020 - складено постанову.

Головуючий суддя:                                                                                О.Л. Дуковський 

Судді:                                                                                                        О.А. Письменний 
                                                                                                       
                                                                                О.І. Чельник