Номер провадження: 33/813/738/20
Номер справи місцевого суду: 947/7946/20 
Головуючий у першій інстанції Борщов І.О. 
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря - Томашевської К.В., адвоката Жекало І.С., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 15 травня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 
- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,
встановив:

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 15 травня 2020 року ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КпАП України, на підставі якої піддано його штрафові в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17 000 грн. Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн. 
Із змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 05.04.2020 близько 00:20, перебував в приміщенні розважального закладу, який розташований за адресою: м. Одеса, пр. Ак. Глушко, буд. 22, чим порушив вимоги правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України інфекційних хвороб; нормативно-правовим актом № 1645-III від 06.04.2000 року «Про захист населення від інфекційних хвороб», п.п.3 п.2 Постанови КМУ від 16.03.2020 року №215, інших актів законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Не погоджуючись з постановою Київського районного суду м. Одеси від 15 травня 2020 року представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:
1)судом першої інстанції не зазначено назву розважального закладу в приміщенні якого знаходився ОСОБА_1 , а це унеможливлює встановлення факту знаходження його саме у приміщенні розважального закладу; 
2)судом першої інстанції не зазначено, які саме вимоги Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» було порушено ОСОБА_1 ;
3)ОСОБА_1 не є носієм інфекційної хвороби, та взагалі будь-якої хвороби, яка може підпадати під регулювання Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», а відтак вказаний довід в протоколі про адміністративне правопорушення не може бути застосований до даних правовідносин;
4)в протоколі про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 755782 від 05.04.2020 року інкримінується порушення п. 3 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 211, яким визначено: «Заборонити до 22 травня 2020 року перебування в громадських місцях осіб, які не досягли 14 років, без супроводу батьків, усиновлювачів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів, інших осіб відповідно до закону або повнолітніх родичів дитини», однак ОСОБА_1 не підпадає під групу, щодо яких встановлено обмеження за віком; 
5)перебування ОСОБА_1 у приміщенні грального закладу не є тотожним поняттям «громадське місце»;
6)долучений витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12020161480000538 від 05.04.2020 року не є належним доказом у справі про адміністративне правопорушення;
7)роздрукована фото таблиця не дає змоги встановити зображення якої саме особи відтворено на ній.
Посилаючись на такі доводи, представник ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, повторно дослідивши докази у справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновків що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова районного суду - скасуванню, з наступних підстав.
Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
За приписами ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
На думку апеляційного суду, вирішуючи справу, суд першої інстанції, всупереч ст. 251, 252 КУпАП з достатньою повнотою не дослідив та не перевірив докази у справі, що призвело до помилкових висновків в їх оцінці на предмет допустимості та достовірності, як доказів у справі та необґрунтованого притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП.
Як вбачається із матеріалів справи, працівниками поліції 05.04.2020 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП серії АПР № 755782 у зв`язку із тим, що останній знаходився за адресою: м. Одеса, пр-т Ак. Глушко, 22 в незаконно працюючому гральному на грощщі приміщенні, чим порушив п.п. 3 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 211 № «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
Диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм яка є обов`язковими для виконання.
Серед ознак, які мають бути відображені при викладені суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюється відповідні правила та яких особа, що притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималась, порушивши тим самим законодавчі приписи. В протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 містить посилання на порушення особою п. 3 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року. 
Згідно підпункту 3 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів Україна від 16 березня 2020 р. № 2215 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами), заборонено з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 03 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.
Отже, при розгляді справи суду першої інстанції слід було врахувати те, що диспозиція норми закону в частині дій, які поставлені у вину ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, передбачає, відповідальність за порушення вимог щодо заборони роботи суб`єктів господарювання, які приймають відвідувачів, проте за це можуть нести тільки суб`єкти господарювання, а не їх працівники чи інші особи, оскільки вони не здійснюють господарську діяльність та не відповідають за дії суб`єкта господарювання.
Так згідно Рапорту старшого інспектора чергового Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 04.04.2020 року вбачається, що на пульт оператора «102» 04.04.2020 року надійшло повідомлення про те, що за адресою: м. Одеса, пр-т Ак. Глушка, 22 здійснюється незаконна діяльність ігрового закладу. За даним фактом, були внесені відомості до ЄРДР за № 12020161480000538 від 05.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України відносно невідомих осіб, які здійснюють незаконний гральний бізнес, що підтверджується копією даного витягу. Однак зазначене повідомлення не свідчить про те, що ОСОБА_1 знаходиться в трудових відносинах з гральним закладом та здійснював ці незаконні дії, а тому не можуть бути належними доказами на підтвердження того, що останнім були порушені вимоги п.п. 3 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів Україна від 16 березня 2020 р. № 2215 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами)
Відповідно до ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладений на осіб, які уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення. В порушення норми даної статті до матеріалів справи не було долучено жодних допустимих та належних доказів, на підтвердження обставин, викладених у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.
Так, протокол про адміністративне правопорушення було складено у присутності двох понятих: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак пояснення даних понятих до матеріалів справи не долучено. 
Із наданих до суду доказів, а саме фото таблиці до протоколу огляду за адресою: м. Одеса, пр-т Ак. Глушко, 22 вбачається, що на одному фото міститься очертання людини, яку не можна ідентифікувати з особою яку притягнуто до адміністративної відповідальності, а на двох інших фото зображені пусті приміщення. Фото таблиця зроблена неякісно, зображення особи та предметів обстановки фактично не видно.
В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 знаходився у приміщенні ігрового закладу, однак, до матеріалів справи не надано жодних доказів на підтвердження того, в якому саме закладі знаходився останній відсутня назва закладу, відсутні будь-які документи, що підтверджують його існування тощо .
Будь-яких інших документів матеріали адміністративної справи не містять. 
Витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань № 12020161480000538 щодо ігрального закладу, Рапорт старшого інспектора чергового Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області щодо ігрального закладу, фото таблиця до протоколу огляду за адресою: м. Одеса, пр-т Ак. Глушко, 22, яка не містить будь-якої інформації, Рапорт ДОП ВП Таїровського в м. Одесі ст. лейтенанта поліції А.В. Черняковича від 05.04.2020 року щодо ігрального закладу, не може бути доказами винних дій  ОСОБА_1  та спростовують висновки суду першої інстанції в оскаржуваній постанові про винуватість ОСОБА_1 , та вказують на відсутність в його діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
Відповідно до положень п.1 ст.247 КУпАП обставинами, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, враховуючи відсутність в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення приходжу до висновку, що постанова суду першої інстанції не може бути визнана обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням вимог чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.
Керуючись ст.ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суддя, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову Київського районного суду м. Одеси від 15 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП - скасувати.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, закрити з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського 
апеляційного суду                                                        С.О. Погорєлова