ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 р.	Справа № 520/7939/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Любчич Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 27.01.20 року по справі № 520/7939/19
за позовом           ОСОБА_1      
до          Головного управління ДПС у Харківській області                   
про визнання вимог незаконними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач), звернулася до суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі - відповідач), в якому просила:
- визнати незаконними податкову вимогу Куп`янської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) від 06.01.2015 № Ф 498-25 та податкові вимоги Головного управління ДФС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) від 15.01.2018 №Ф 498-25, від 08.05.2018 № Ф 498-25, від 04.06.2018 № Ф 498-25, від 06.08.2018 № 498-25, від 08.10.2018 №Ф 498-25, від 08.07.2019 № Ф 498-25";
- зобов`язати Головне управління ДФС у Харківській області звернутися до Куп`янського відділу виконавчої служби з вимогою щодо припинення стосовно ОСОБА_1 виконавчого провадження по стягненню заборгованості у розмірі 15319,38 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 частково задоволено позов.
Визнано незаконними та скасовано податкову вимогу Куп`янської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) від 06.01.2015 № Ф 498-25 та податкові вимоги Головного управління ДФС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) від 15.01.2018 №Ф 498-25, від 08.05.2018 № Ф 498-25, від 04.06.2018 № Ф 498-25, від 06.08.2018 № 498-25, від 08.10.2018 №Ф 498-25, від 08.07.2019 № Ф 498-25, від 13.08.2019 №Ф-498-25 на суму 1267 (одна тисяча двісті шістдесят сім) грн. 95 коп. 
Зобов`язано Головне управління ДПС у Харківській області повідомити Куп`янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про зменшення боргу з єдиного соціального внеску на суму 1267 (одна тисяча двісті шістдесят сім) грн. 95 коп. за виконавчим провадженням ВП № 46828851.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не вірно застосував приписи п. 1 ч. 2 ст. 6, ст. 4, абз. 3 п. 2 ч. 1 ст. 7, ст. 9 Закону України від 07.08.2010 № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». 
В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання   повідомлені своєчасно та належним чином. 
Відповідно до  ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених  про дату, час і місце  розгляду справи, не перешкоджає  розгляду  справи.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалось.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що відповідно но свідоцтва про державну реєстрацію № 246500200010000404 від 17.05.1999 позивача зареєстровано в якості фізичної особи – підприємця.
Згідно довідки № 362 від 12.11.2009 про взяття на облік платника податків позивач взятий на податковий облік в органах ДПС з 17.05.1999 за № 10177 (а.с. 25).
14.12.2012 Куп`янською ОДПІ Харківської області ДПС Ляшенко ОСОБА_2 видано свідоцтво платника єдиного податку Серія НОМЕР_1 , за яким позивач з 01.01.2012 обрав спрощену систему оподаткування 1 групи (а.с. 24).
Відповідно до ст. 25 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” та картки особового рахунку Куп`янською ОДПІ (Куп`янський район) сформовано у відношенні позивача вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.01.2015  № 498-25, в якій визначено суму єдиного соціального внеску у розмірі 15319,38 грн. (а.с. 10).
Крім того, у відношенні позивача Головним управлінням ДФС у Харківській області було сформовано ще ряд вимог про сплату боргу про сплату боргу (недоїмки) з ЄСВ, а саме: від 15.01.2018 №Ф 498-25 на суму ЄСВ 10 601,72 грн., від 08.05.2018 № Ф 498-25 на суму 9 316,44 грн., від 04.06.2018 № Ф 498-25 на суму ЄСВ 8 793,72 грн., від 06.08.2018 № 498-25 на суму ЄСВ 8 294,76 грн., від 08.10.2018 №Ф 498-25 на суму ЄСВ 7 772,04 грн., від 08.07.2019  № Ф 498-25 на суму ЄСВ 5 707,32 грн., від 13.08.2019 № Ф-498-25 на суму ЄСВ 5 156,34 грн. (а.с. 11 - 15).
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 04.07.2018 № 3713/Л-12 повідомлено позивача, що за інформацією Куп`янського ОУПФУ Харківської області на виконанні в управлінні перебуває постанова Куп`янського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Харківській області від 28.09.2015 № 46828851 про стягнення з ОСОБА_1  боргу на користь Куп`янської ОДПІ. Відрахування з пенсії проводяться з 01.12.2015 на підставі зазначеної постанови відповідно до ст. 50 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” по 20% щомісячно (а.с. 57).
Вважаючи безпідставним відрахування зі своєї пенсії щомісячно 20% в рахунок погашення заборгованості ЄСВ та не погоджуючись з оскаржуваними вимогами про стягнення боргу зі сплати ЄСВ у розмірі 15 319,38 грн., позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи в частині позов суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом безпідставно нарахування позивачу ЄСВ за ІІ квартал 2014 року у сумі 1 267,95 грн., оскільки в цей період позивачу вже встановлено інвалідність, а тому вимога Куп`янської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) від 06.01.2015 № Ф 498-25 на суму ЄСВ 1 267,95 грн. є незаконною та підлягає скасуванню.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 6 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування”, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати,  обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 9 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” (в редакції, яка діяла з 17.10.2013 ), обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують  нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до  цього Закону нараховується єдиний внесок. 
Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати  єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого)  відповідно  до  цього  Закону нараховується єдиний внесок.
Враховуючи, що звітності з єдиного соціального внеску за 2014 рік позивач не подавав, податковим органом на підставі ч. 2 та 3 ст. 9 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” правомірно було визначено позивачу суму ЄСВ за І квартал 2014 року у розмірі 1 267,95 грн. 
В ході апеляційного розгляду встановлено, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2019 витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області інформацію стосовно призначення позивачу пенсії по інвалідності з наданням підтверджуючих документів такого призначення (а.с. 126-127).
Листом від 17.12.2019  Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області надано витребувану інформацію, з якої вбачається, що позивач отримує пенсію по інвалідності. Згідно копії виписки із акта огляду МСЕК № 703069, позивачу первинно встановлено ІІ групу інвалідності з 15.04.2014.
Також, згідно протоколу № 35 від 10.07.2014 управлінням Пенсійного фонду України в Куп`янському районі Харківської області було призначено ОСОБА_1 пенсію по інвалідності з 15.04.2014 по 30.04.2015. Повідомленням № 125625 від 18.06.2015 подовжено виплату пенсії з 01.05.2015 по 30.06.2016, повідомленням № 125625 від 23.06.2016 подовжено виплату пенсії з 01.07.2016 довічно.
Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” (в редакції, яка діяла з 17.10.2013), особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску,  якщо вони є  пенсіонерами  за  віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі  особи  можуть  бути  платниками  єдиного  внеску виключно за умови їх добровільної участі у   системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Аналогічні за змістом положення відображені у п. 4 Розділу ІІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України № 449 від 20.04.2015, та у п. 3 Розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 435 від 14.04.2015.
Отже, необхідними умовами для застосування положень ч. 4 ст. 4 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” є отримання особою статусу пенсіонера чи встановлення такій особі інвалідності, а також отримання нею відповідно до закону пенсії або соціальної допомоги. При цьому єдиною підставою, за наявності якої вказані положення не підлягають застосуванню, - це добровільна згода особи на участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, види пенсійних виплат, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням визначено Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника (ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV)
Пунктом 2 ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV встановлено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються пенсійні виплати, зокрема, пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства).
Пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (ст. 30 Закону № 1058-IV, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).
Таким чином, враховуючи, що позивачу, який на момент нарахування за ІІ квартал 2014 року єдиного соціального внеску перебував на спрощеній системі оподаткування, з 15.04.2014 встановлено ІІ групу інвалідності та з того часу призначено відповідно до закону пенсію по інвалідності, отже  в силу положень ч. 4 ст. 4 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” з 15.04.2014 позивач є звільненим від сплати єдиного соціального внеску. 
Отже, колегія суддів вважає, що податковим органом безпідставно нараховано позивачу ЄСВ за ІІ квартал 2014 року у сумі 1267,95 грн., оскільки у вказаний період позивачу встановлено інвалідність.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання незаконною та скасування податкової вимоги Куп`янської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) від 06.01.2015 № Ф 498-25 на суму ЄСВ 1267,95 грн.
Разом з тим, згідно абз. 2 п.3 розділу 6 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 № 449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04.05.2018 № 469) та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953, органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.
Оскільки решта податкових вимог формувалась ГУ ДФС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) від 15.01.2018 № Ф 498-25, від 08.05.2018 № Ф 498-25, від 04.06.2018 № Ф 498-25, від 06.08.2018 № 498-25, від 08.10.2018 № Ф 498-25, від 08.07.2019  № Ф 498-25" на залишок заборгованості позивача зі сплати з ЄСВ, з врахуванням часткового погашення суми боргу зі сплати ЄСВ шляхом відрахувань з пенсії позивача в межах виконавчого провадження ВП № 46828851, відкритого Куп`янським міськрайонним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області з виконання податкової вимоги Куп`янської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області від 06.01.2015 № Ф 498-25 (а.с. 57), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про скасування вказаних вимоги на суму 1267,95 грн. 
В ході апеляційного розгляду встановлено, що Головним управлінням ДФС у Харківській області сформовано ще одну вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.08.2019 № Ф-498-25 на залишок непогашеної позивачем суми ЄСВ у розмірі 5156,34 грн., яку позивач не оскаржує в судовому порядку по цій справі.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З метою захисту прав та свобод позивача, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та скасував вимогу ГУ ДФС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) від 13.08.2019 №Ф-498-25 на суму 1267,95 грн., що є належним захистом прав позивача.
Оскільки всі податкові вимоги про сплату боргу (недоїмки) скасовані на суму 1267,95 грн., зокрема, податкова вимога Куп`янської ОДПІ від 06.01.2015 № Ф 498-25, на виконання якої Куп`янським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Харківській області відкрито виконавче провадження ВП № 46828851, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зобов`язання Головного управління ДПС у Харківській області повідомити Куп`янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про зменшення боргу з єдиного соціального внеску на суму 1267,95 грн. за виконавчим провадженням ВП № 46828851, відкритим Куп`янським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Харківській області на виконання податкової вимоги Куп`янської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Харківській області від 06.01.2015 № Ф 498-25 про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу зі сплати ЄСВ.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши у межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та прийняв законне рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.
З огляду на вказане, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.
Також, відхиляючи доводи апеляційної скарги, судом апеляційної інстанції враховується п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, згідно якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що зумовлює, згідно приписів ст. 316 КАС України, залишення вимог апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.
Зважаючи на результати розгляду апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та вимоги ст. 139 КАС України, у справі відсутні підстави для здійснення нового розподілу судових витрат.
          Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд,  -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 року по справі № 520/7939/19 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін	
Судді 	   	О.В. Присяжнюк    Л.В. Любчич   	

Повний текст постанови складено  17.07.2020 року