УХВАЛА

29 липня 2020 року 
м. Київ
справа №  914/1718/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ О.В.

перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-будівельна компанія "Інтеграл"
на постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.06.2020 
та рішення Господарського суду Львівської області від 27.11.2019
у справі №914/1718/19 
за позовом Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-будівельна компанія "Інтеграл" 
про стягнення 621 288, 50 грн., 
В С Т А Н О В И В:
09.07.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Проектно-будівельна компанія "Інтеграл" звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.06.2020 та рішення Господарського суду Львівської області від 27.11.2019 у справі №914/1718/19. 
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями Касаційного господарського суду від 16.07.2020 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Могил С.К. - головуючий (доповідач), Случ О.В., Волковицька  Н.О. 
Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 08.02.2020) (далі  -  ГПК України), Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п?ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, передбачених підпунктами "а"-"г" цієї норми.
За змістом ч. 7 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року - 2  102  грн.
У п. 1 ч. 1 ст. 163 ГПК України зазначено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Предметом позову у даній справі є стягнення 621 288, 50 грн., що є менше п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (у 2020 році - 1 051 000 грн.). 
У п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України передбачено випадки наявності підстав для перегляду у касаційному порядку справ з ціною позову, що не перевищує п?ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями у справах з ціною позову, що не перевищує п?ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
У касаційній скарзі заявник просить Суд відкрити касаційне провадження з підстав, передбачених п.п. "а" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, оскільки касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної для формування єдиної правозастосовчої практики.
При цьому посилання скаржника на п.п. "а" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України як на підставу для відкриття касаційного провадження, колегією суддів не приймаються, оскільки зазначення у скарзі загальної вказівки на те, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики без належного обґрунтування, недостатньо для висновку про наявність підстав, що підпадають під дію виключень з п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.
Водночас, доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, зводяться до висловлення незгоди з прийнятими судовими рішеннями та переоцінки встановлених судами обставин, що виходить за межі повноважень Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".
Оскільки наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про те, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, у зв`язку з чим, колегія суддів дійшла висновку про відсутність обставин для відкриття касаційного провадження у справі з цієї підстави. 
У той же час підстав, передбачених п.п. "а", "б", "в", "г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, за яких Верховний Суд міг би визнати, що постанова Західного апеляційного господарського суду від 18.06.2020 та рішення Господарського суду Львівської області від 27.11.2019 у справі №914/1718/19 підлягають касаційному оскарженню, у касаційній скарзі не наведено.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки з матеріалів касаційної скарги не вбачається, а скаржником не обґрунтовано випадків, зазначених у п.п. "а"-"г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-будівельна компанія "Інтеграл" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.06.2020 та рішення Господарського суду Львівської області від 27.11.2019 у справі № 914/1718/19, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 163, 234, 287, 293 ГПК України, Суд, -
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-будівельна компанія "Інтеграл" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.06.2020 та рішення Господарського суду Львівської області від 27.11.2019 у справі № 914/1718/19. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя                                                                              Могил С.К.  

Судді:                                                                                                     Волковицька Н.О. 

                                                                                                              Случ О.В.