УХВАЛА

28 вересня 2020 року 
м. Київ
справа № 826/4941/17
адміністративне провадження № К/9901/23371/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправними та скасування пунктів наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національної поліції України, Головного управління Національної поліції у м. Києві, в якому просив:
- визнати незаконним та скасувати пункт наказу Національної поліції України від 17 січня 2017 року № 43 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ДКР Національної поліції України, Головного управління Національної поліції у місті Києві та Управління поліції охорони в Київській області" в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції;
- визнати незаконним та скасувати пункт наказу Головного управління Національної поліції у місті Києві від 20 березня 2017 року № 8о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції;
- поновити ОСОБА_1 (підполковника поліції) на посаді начальника третього відділу (візуального спостереження) Управління оперативної служби Головного управління Національної поліції у місті Києві;
- стягнути з Головного управління Національної поліції у місті Києві середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 лютого 2020 року адміністративний позов задоволено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2020 року апеляційні скарги Головного управління Національної поліції у м. Києві та Національної поліції України задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано прийнято нове, яким у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.
Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції позивачем подано касаційну скаргу.
У поданій касаційній скарзі позивач з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та постанову, та ухвалити нове, яким у задоволено позову відмовити в повному обсязі.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів".
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У свою чергу, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Відповідно до примітки статті 50 Закону України "Про запобігання корупції" під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище розуміються, серед іншого, військові посадові особи вищого офіцерського складу.
Обставини справи свідчать, що спірні правовідносини склались з приводу проходження позивачем публічної служби.
При цьому військове звання та посада позивача, (підполковник, начальник третього відділу (візуального спостереження) Управління оперативної служби ГУ НП у м. Києві) не підпадає під перелік військових посадових осіб вищого офіцерського складу в розумінні Закону України "Про запобігання корупції".
За таких обставин та правового врегулювання спірні правовідносини, що склались відносяться до справ незначної складності.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах "а"-"в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправними та скасування пунктів наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                                             А.Г. Загороднюк

Судді:                                                                                                                  Л.О. Єресько

                                                                                                                            В.М. Соколов