УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 671/2273/19
Провадження № 22-ц/4820/1315/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 вересня 2020 року м. Хмельницький
Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.
секретар судового засідання Гриньова А.М.
за участю: позивача ОСОБА_1 та представника позивачів ОСОБА_2 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 671/2273/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 24 червня 2020 року (суддя Бабій О.М.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.
Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи та представника учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:
У грудні 2019 року ОСОБА_3 , ОСОБА_1 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.
В обґрунтування позовних вимог зазначали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їхній син ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов зокрема і будинок з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 .
Позивачі зазначали, що вони мають право на спадкування вказаного майна за законом разом зі спадкоємцем першої черги ОСОБА_4 , яка є дружиною померлого.
В грудні 2019 року позивачі звернулись до Волочиської нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримали письмову відмову нотаріуса, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяв на прийняття спадщини.
Вказують, що в зв`язку з тим, що хворіли, були позбавлені можливості у шестимісячний строк подати заяву про прийняття спадщини.
Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 24 червня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 не погоджуються з вказаним вище рішенням суду, просять скасувати його та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. При цьому, посилаються на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права. Зазначають, що вони є особами похилого віку, перебувають постійно у межах свого помешкання, важко хворіють та потребують стороннього догляду. Вказують, що дані обставини є перешкодою для відвідування нотаріальних органів. Вважають, що чинне законодавство України гарантує право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, якщо шестимісячний строк для подання заяви пропущено через поважні причини. На думку апелянтів, строк на прийняття спадщини після смерті їхнього сина ОСОБА_5 пропущено з поважних причин, а тому відповідно до ст. 1270 ЦК України, слід встановити додатковий строк.
ОСОБА_4 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому посилалась на правильність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, а тому просила апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 залишити без задоволення.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивачів ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , у зв`язку з чим відкрилась спадщина на належне йому майно (а.с. 8).
01 листопада 2018 року ОСОБА_4 , дружина спадкодавця, звернулась до Волочиської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка за законом, у зв`язку із чим було заведено спадкову справу (а.с. 34-35).
Волочиською державною нотаріальною конторою було відмовлено ОСОБА_5 та ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском ними шестимісячного строку на подачу заяви на прийняття спадщини (а.с. 15).
Батьки ОСОБА_5 - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 пропустили строк, встановлений для прийняття спадщини, чим порушили вимоги ч. 1 ст. 1270 ЦК України, якою для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 26 вересня 2012 року N 6-85цс12, від 14 вересня 2016 року N 6-1215цс16, яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується судом.
Звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не надали суду належних та допустимих доказів того, що з травня 2018 по листопад 2018 року неподання ними заяви на прийняття спадщини у визначений законом строк було пов`язано з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для них на вчинення таких дій, у зв`язку із чим позивачі не виконали свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилались як на підставу своїх вимог і заперечень.
Причина пропуску строку для прийняття спадщини, як наявність певних хвороб у позивачів, не може бути визнана поважною, так як сама по собі ця обставина без встановлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.
Крім того, подані позивачами копії медичної документації щодо стану їх здоров`я не стосуються періоду з 15 травня 2018 року по 15 листопада 2018 року, тобто шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 (а.с. 12-14).
Зважаючи на викладене, висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог відповідає обставинам справи та нормам матеріального права.
Апеляційним судом не може бути прийнята до уваги долучена до апеляційної скарги довідка Волочиського РЦПМСД № 126 від 05.06.2018, підписана лікарем, про перебування ОСОБА_3 на амбулаторному лікуванні в період з 04.06.2018, оскільки така довідка не була подана до суду першої інстанції, і апелянтами не надано доказів неможливості подання такої довідки до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від їх волі (ст. 367 ЦПК України).
Інші доводи апеляційної скарги також не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність.
Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 , ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 24 червня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 вересня 2020 року.

Суддя-доповідач                                                        І.В. П`єнта

Судді:                                                                        А.П. Корніюк

       О.І. Талалай