УХВАЛА

21 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 560/908/20
адміністративне провадження № К/9901/16577/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:          
судді-доповідача - Тацій Л.В.,
суддів: Бучик А.Ю., Стеценка С.Г.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 червня  2020  року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив зобов`язати відповідача внести до Реєстру застрахованих осіб, страховий стаж, що буде враховуватися при обчисленні пенсій за віком ОСОБА_1 , періоди з 01 квітня по 31 квітня 2012 року та з 01 січня 2013 року по 31 вересня 2017 року, коли позивач не працював, але отримував щомісячні страхові виплати у зв`язку з втратою професійної працездатності.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року позовну заяву повернуто позивачеві.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 червня  2020  року ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року скасовано, а справу направлено до Хмельницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не погодився із постановою суду апеляційної інстанції і звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою про її скасування та залишення в силі ухвали суду першої інстанції.
Колегія суддів вивчила наведені у касаційній скарзі міркування, додані до неї матеріали і дійшла висновку про таке.
Право на касаційне оскарження визначено у статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
Згідно з цією статтею учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
У касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
У касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Аналіз цієї статті дає підстави вважати, що відповідно до її частини першої до касаційного суду можуть бути оскаржені саме рішення суду першої інстанції, судовий розгляд в якій закінчено (частина третя статті 241 КАС), після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції, прийняті за наслідками розгляду апеляційної скарги на такі рішення.
У частині другій статті, яка аналізується, йдеться про право на касаційне оскарження ухвал суду першої інстанції після їх перегляду судом апеляційної інстанції.
Нарешті у частині третій цієї статті зазначено виключний перелік ухвал суду апеляційної інстанції, які можуть бути оскаржені до Верховного Суду.
Скаржник просить переглянути у касаційному порядку постанову суду апеляційної інстанції, якою згідно зі статтею 320 КАС скасовано ухвалу суду першої інстанції і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. При цьому, ухвала суду першої інстанції постановлена не по суті справи.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що постанова суду апеляційної інстанції, якою скасовано ухвалу суду першої інстанції про повернення позову і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, не може бути предметом касаційного оскарження.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на викладене, керуючись статтями 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 червня  2020  року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов`язання вчинити дії.
Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                 Л.В. Тацій
Судді:                                                                    А.Ю. Бучик
                                                                             С.Г. Стеценко