ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2387/20 Справа № 200/15210/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Женеску Е. В. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року                                                                м. Дніпро

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого – Пищиди М.М.
 
суддів – Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.
 
за участю секретаря судового засідання – Бондаренка В.В.

 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору та визнання права власності на об`єкт інвестування, -
                                В С Т А Н О В И Л А:

       У вересні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору та визнання права власності на об`єкт інвестування.
       В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що він є власником земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).
       30 березня 2018 року він уклав з ОСОБА_2 інвестиційний договір будівництва об`єктів нерухомості, предметом якого було спільне будівництво нерухомого майна з отриманням у загальну пайову власність сторін відповідних часток у будинках на умовах і в порядку, передбачених договором.
        ОСОБА_1 як замовник будівництва зобов`язався інвестувати та організувати будівництво, а ОСОБА_2 як інвестор – здійснити його фінансове інвестування.
       Договором був встановлений графік інвестування, проте з боку відповідача грошові кошти внесені не були, що змусило позивача самостійно, за власний кошт проводити будівельні роботи. 
       У зв`язку з неналежним виконанням своїх обов`язків по інвестиційному договору, позивач просив розірвати інвестиційний договір будівництва об`єкта нерухомості від 30.03.2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на житловий будинок літ.А-4, загальною площею – 987, 7 кв.м., паркувальні місця АДРЕСА_1 , які знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та житловий будинок літ.А-4, загальною площею – 1 232, 5 кв.м., паркувальні місця №1-15, які знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.2-15, т.1).
       Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору та визнання права власності – задоволено в повному обсязі.
       Розірвано інвестиційний договір будівництва об`єктів нерухомості від 30 березня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
       Визнано за ОСОБА_1 право власності, на: - житловий будинок, загальною площею – 987, 7 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , який складається з: І поверх: квартира АДРЕСА_4 , загальною площею – 36,6 кв.м, житловою – 27,9 кв.м., допоміжна – 8,7 кв.м., що складається з: 1 – коридор, загальною площею 4,6 кв.м, 2 – житлова кімната, загальною площею 27,9 кв.м, 3 – санвузол, загальною площею 4,1 кв.м; квартира № 2, загальною площею – 86,8 кв.м, житловою – 64,6 кв.м., допоміжна – 3,6 кв.м., літніх приміщень – 18,6 кв.м., що складається з: 1 – житлова кімната, загальною площею 55,0 кв.м., 2 – житлова кімната, загальною площею 9,6 кв.м., 3 – санвузол, загальною площею 3,6 кв.м, І – веранда, загальною площею 18,6 кв.м; квартира № 3, загальною площею – 81,7 кв.м, житловою – 54,9 кв.м., допоміжна – 3,6 кв.м., літніх приміщень – 23,2 кв.м., що складається з: 1 – житлова кімната, загальною площею 54,9 кв.м, 2 – санвузол, загальною площею 3,6 кв.м, І – веранда, загальною площею 23,2 кв.м; квартира № 4, загальною площею – 46,9 кв.м, житловою – 42,8 кв.м., допоміжна – 4,1 кв.м., що складається з: 1 – житлова кімната, загальною площею 42,8 кв.м, 2 – санвузол, загальною площею 4,1 кв.м.; І – сходова клітина, загальною площею 21,4 кв.м.; ІІ поверх: квартира № 5, загальною площею – 48,1 кв.м, житловою – 44,0 кв.м., допоміжна – 4,1 кв.м., що складається з: 1 – житлова кімната, загальною площею – 44,0 кв.м, 2 – санвузол, загальною площею 4,1 кв.м; квартира № 6, загальною площею – 60.1 кв.м, житловою – 56,5 кв.м., допоміжна – 3,6 кв.м., що складається з: 1 – житлова кімната, загальною площею 56,5 кв.м, 2 – санвузол, загальною площею 3,6 кв.м; квартира № 7, загальною площею – 60,1 кв.м, житловою – 56,5 кв.м., допоміжна – 3,6 кв.м., що складається з: 1 – житлова кімната, загальною площею 56,5 кв.м, 2 – санвузол, загальною площею 3,6 кв.м.; квартира № 8, загальною площею – 48,1 кв.м, житловою – 44,0 кв.м., допоміжна – 4,1 кв.м., що складається з: 1 – житлова кімната, загальною площею 44,0 кв.м, 2 – санвузол, загальною площею 4,1 кв.м; ІІ – сходова клітина, загальною площею 21,7 кв.м.; ІІІ поверх: квартира № 9, загальною площею – 48,1 кв.м, житловою – 44,0 кв.м., допоміжна – 4,1 кв.м., що складається з: 1 – житлова кімната, загальною площею 44,0 кв.м, 2 – санвузол, загальною площею 4,1 кв.м.; квартира № 10, загальною площею – 60,1 кв.м, житловою – 56,5 кв.м., допоміжна – 3,6 кв.м., що складається з: 1 – житлова кімната, загальною площею 56,5 кв.м., 2 – санвузол, загальною площею 3,6 кв.м.; квартира № 11, загальною площею – 60,1 кв.м, житловою – 56,5 кв.м., допоміжна – 3,6 кв.м., що складається з: 1 – житлова кімната, загальною площею 56,5 кв.м, 2 – санвузол, загальною площею 3,6 кв.м; квартира № 12, загальною площею – 48,1 кв.м, житловою – 44,0 кв.м., допоміжна – 4,1 кв.м., що складається з: 1 житлова кімната, загальною площею 44,0 кв.м, 2 – санвузол, загальною площею 4,1 кв.м; ІІІ – сходова клітина, загальною площею 21,7 кв.м.; Мансардний поверх: квартира № 13, загальною площею – 48,1 кв.м, житловою – 44,0 кв.м., допоміжна – 4,1 кв.м., що складається з: 1 – житлова кімната, загальною площею 44,0 кв.м, 2 – санвузол, загальною площею 4,1 кв.м.; квартира № 14, загальною площею – 60,1 кв.м, житловою – 56,5 кв.м., допоміжна – 3,6 кв.м., що складається з: 1 – житлова кімната, загальною площею 56,5 кв.м, 2 – санвузол, загальною площею 3,6 кв.м.; квартира № 15, загальною площею – 60,1 кв.м, житловою – 56,5 кв.м., допоміжна – 3,6 кв.м., що складається з: 1 – житлова кімната, загальною площею 56,5 кв.м., 2 – санвузол, загальною площею 3,6 кв.м.; квартира № 16, загальною площею – 48,1 кв.м, житловою – 44,0 кв.м., допоміжна – 4,1 кв.м., що складається з: 1 – житлова кімната, загальною площею 44,0 кв.м, 2 – санвузол, загальною площею 4,1 кв.м.; ІV – сходова клітина, загальною площею 21,7 кв.м;
       - житловий будинок, загальною площею – 1 232, 5 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , який складається з: цокольний поверх: І- приміщення, загальною площею 50,5 кв.м; ІІ – приміщення, загальною площею 58,5 кв.м; ІІІ – приміщення, загальною площею 57,2 кв.м; ІV – приміщення, загальною площею 50,2 кв.м; V – приміщення, загальною площею 16,2 кв.м; І поверх: квартира №1, загальною площею – 127,1 кв.м, житловою – 102,8 кв.м., допоміжна – 7,0 кв.м., літні приміщення – 17,3 кв.м, що складається з: 1 – житлова кімната, загальною площею 48,2 кв.м, 2 – санвузол, загальною площею 2,6 кв.м, 3 – житлова кімната, загальною площею 54,6 кв.м, 4 – санвузол, загальною площею 4,4 кв.м, І – веранда, загальною площею 17,3 кв.м.; квартира № 2, загальною площею – 131,1 кв.м, житловою – 102,6 кв.м., допоміжна – 7,0 кв.м., літні приміщення – 21,5 кв.м, що складається з: 1 – житлова кімната, загальною площею 48,0 кв.м, 2 – санвузол, загальною площею 2,6 кв.м., 3 – житлова кімната, загальною площею 54,6 кв.м, 4 – санвузол, загальною площею 4,4 кв.м, І – веранда, загальною площею 21,5 кв.м; І – сходова клітина, загальною площею 15,7 кв.м; ІІ поверх: квартира № 3, загальною площею – 113,7 кв.м, житловою – 106,4 кв.м., допоміжна – 7,3 кв.м., що складається з: 1 – житлова кімната, загальною площею 49,8 кв.м, 2 – санвузол, загальною площею 2,9 кв.м, 3 – житлова кімната, загальною площею 56,6 кв.м, 4 – санвузол, загальною площею 4,4 кв.м; квартира № 4, загальною площею – 61,1 кв.м, житловою – 57,3 кв.м., допоміжна – 3,8 кв.м., що складається з: 1 – житлова кімната, загальною площею 57,3 кв.м, 2 – санвузол, загальною площею 3,8 кв.м; квартира № 5, загальною площею – 49,6 кв.м, житловою – 45,5 кв.м., допоміжна – 4,1 кв.м., що складається з: 1 – житлова кімната, загальною площею 45,5 кв.м, 2 – санвузол, загальною площею 4,1 кв.м; ІІ – сходова клітина, загальною площею 18,2 кв.м.; ІІІ поверх: квартира № 6, загальною площею – 39,8 кв.м, житловою – 35,7 кв.м., допоміжна – 4,1 кв.м., що складається з: 1 – житлова кімната, загальною площею 35,7 кв.м, 2 – санвузол, загальною площею 4,1 кв.м; квартира № 7, загальною площею – 70,7 кв.м, житловою – 66,9 кв.м., допоміжна – 3,8 кв.м., що складається з: 1 – житлова кімната, загальною площею 57,3 кв.м, 2 – житлова кімната, загальною площею 9,6 кв.м, 3 – санвузол, загальною площею 3,8 кв.м; квартира № 8, загальною площею – 61,1 кв.м, житловою – 57,3 кв.м., допоміжна – 3,8 кв.м., що складається з: 1 – житлова кімната, загальною площею 57,3 кв.м, 2 – санвузол, загальною площею 3,8 кв.м; квартира № 9, загальною площею – 49,6 кв.м, житловою – 45,5 кв.м., допоміжна – 4,1 кв.м., що складається з: 1 – житлова кімната, загальною площею 45,5 кв.м, 2 – санвузол, загальною площею 4,1 кв.м; ІІІ – сходова клітина, загальною площею 20,4 кв.м; Мансардний поверх: квартира № 10, загальною площею – 49,6 кв.м, житловою – 45,5 кв.м., допоміжна – 4,1 кв.м., що складається з: 1 – житлова кімната, загальною площею 45,5 кв.м, 2 – санвузол, загальною площею 4,1 кв.м; квартира № 11, загальною площею – 61,1 кв.м, житловою – 57,3 кв.м., допоміжна – 3,8 кв.м., що складається з: 1 – житлова кімната, загальною площею 57,3 кв.м, 2 – санвузол, загальною площею 3,8 кв.м; квартира № 12, загальною площею – 61,1 кв.м, житловою – 57,3 кв.м., допоміжна – 3,8 кв.м., що складається з: 1 – житлова кімната, загальною площею 57,3 кв.м, 2 – санвузол, загальною. площею 3,8 кв.м; квартира № 13, загальною площею – 49,6 кв.м, житловою – 45,5 кв.м., допоміжна – 4,1 кв.м., що складається з: 1 – житлова кімната, загальною площею 45,5 кв.м, 2 – санвузол, загальною площею 4,1 кв.м; ІV – сходова клітина, загальною площею 20,4 кв.м.;
       - паркувальне місце №1, загальною площею – 17, 1 кв.м., паркувальне місце №2, загальною площею – 16, 4 кв.м., паркувальне місце №3, загальною площею – 16, 4 кв.м., паркувальне місце №4, загальною площею – 16, 4 кв.м., паркувальне місц) №5, загальною площею – 16, 4 кв.м., паркувальне місце №6, загальною площею – 16, 4 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 ;
       - паркувальне місце №1, загальною площею – 17, 1 кв.м., паркувальне місце №2, загальною площею – 17, 1 кв.м., паркувальне місце №3, загальною площею – 17, 1 кв.м., паркувальне місце №4, загальною площею – 17, 1 кв.м., паркувальне місце №5, загальною площею – 16, 4 кв.м., паркувальне місце №6, загальною площею – 16, 4 кв.м., паркувальне місце №7, загальною площею – 16, 4 кв.м., паркувальне місце №8, загальною площею – 16, 4 кв.м., паркувальне місце №9, загальною площею – 16, 4 кв.м., паркувальне місце №10, загальною площею – 16, 4 кв.м., паркувальне місце № АДРЕСА_6 , загальною площею – 16, 4 кв.м., паркувальне місце № АДРЕСА_7 , загальною площею – 16, 4 кв.м., паркувальне місце № АДРЕСА_8 , загальною площею – 16, 4 кв.м., паркувальне місце № АДРЕСА_9 , загальною площею – 16, 4 кв.м., паркувальне місце № АДРЕСА_10 , загальною площею – 16, 4 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .
       Вирішено питання щодо судового збору (а.с.248-258, т.1).
Не погодившись із вказаним рішенням, Прокуратура Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок літ.А-4, загальною площею – 987, 7 кв.м., паркувальні місця АДРЕСА_1 , які знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та житловий будинок літ.А-4, загальною площею – 1 232, 5 кв.м., паркувальні місця №1-15, які знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, недостатньо повно досліджені письмові докази та дійсні обставини справи.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.
       Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер: 1210100000:02:291:0008, площею - 0,1 га, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.03.2018 року №119151622 та земельної ділянки кадастровий номер: 1210100000:02:291:0013, площею – 0,05 га, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.03.2018 року №116729428 , які розташовані по вулиці АДРЕСА_2 . Цільовим призначенням зазначених земельних ділянок є будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
       Як законний власник земельних ділянок, ОСОБА_1 прийняв рішення збудувати житлові будинки та паркувальні місця, уклавши з ОСОБА_2 відповідний інвестиційний договір. Оскільки відповідач не виконав свої обов`язки по Договору та не здійснив фінансування будівництва, позивач провів будівельні роботи власним коштом.
       Судом встановлено, що сторони погодили наступний розподіл частки кожного у збудованому майні: інвестор – частка у розмірі 50% у загальній пайовій власності на житлові будинки та паркувальні місця; забудовник - частка у розмірі 50% у загальній пайовій власності на житлові будинки та паркувальні місця (пункт 2.3.1. Договору).
       Згідно п.2.10 Договору, якщо зобов`язання з внесення інвестиції виконуються інвестором в обсязі, що не відповідає передбаченому цим Договором, розмір об`єкта інвестування, що передається інвесторові, визначається згідно з обсягом фактично здійсненого фінансування з вирахуванням визначеної згідно з цим договором суми відповідальності інвестора за невиконанням Договору.
       Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, виходив з їх обґрунтованості.
       Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись, з огляду на наступне.
       Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
       Частина 1 статті 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
       Відповідно до частин першої та четвертої статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
       В статті 319 Цивільного Кодексу України вказано власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
       Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
       Відповідно до статті 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.
       Відповідно до статті 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.
       Відповідно до частин першої, другої статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.
       Відповідно до ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).
       Згідно ч.1,2 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 5, 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.
       Вищевказані норми матеріального права повинні застосовуються до спірних правовідносин, але судом фактично вони не враховані. 
       Крім того, колегія суддів зазначає, що розгляд зазначеної справи відбувся з порушенням норм процесуального права щодо територіальної юрисдикції, оскільки позов пред`явлено щодо визнання права власності на нерухоме майно, що розташоване за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 ., що не належить до території Бабушкінського району м. Дніпра, а належить до території Жовтневого району м.Дніпра, що є підставою для обов`язкового скасування судового рішення.
       Таким чином, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції на зазначені положення закону уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову.
       У зв`язку із зазначеним вище, рішення суду підлягає скасуванню з підстав, передбачених статтею 376 ЦПК України.
       Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з ОСОБА_1 на користь апелянта судовий збір у розмірі 14 272,21 грн.
       На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
       Апеляційну скаргу Прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради — задовольнити. 
       Заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2018 року — скасувати.
       У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору та визнання права власності на об`єкт інвестування — відмовити.
       Стягнути з ОСОБА_1 на користь Прокуратури Дніпропетровської області судовий збір у розмірі 14 272,21 грн.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.
       Судді: