УХВАЛА

13 серпня 2020 року 
Київ
справа №420/3758/19
адміністративне провадження №К/9901/16996/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Желєзного І.В.,
суддів: Берназюка Я.О.,  Коваленко Н.В., 
перевіривши касаційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради
на рішення   Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року
та постанову   П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2020 року
у справі   №420/3758/19
за позовом    ОСОБА_1 
до   Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради
про   визнання протиправними та скасування постанов та припису,
УСТАНОВИВ:          
24 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради та просив визнати протиправними та скасувати постанови відповідача №№438/19, 439/19, 440/19 від 04 червня 2019 року та припис №292/19 від 10 травня 2019 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року позов задоволено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2020 року апеляційну скаргу Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради задоволено частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року змінено, виключивши з мотивувальної частини судового рішення посилання на норми Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та висновок про притягнення позивача до того самого виду відповідальності, як підставу задоволення позову. В інший частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року залишено без змін.
Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради з вказаними судовими рішеннями, тому звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 18 червня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року  та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2020 року у справі №420/3758/19 в частині  вимог про оскарження постанов відповідача від 04.06.2019 №438/19, №439/19, №440/19 та повернуто   касаційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2020 року в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування припису від 10 травня 2019 року №292/19.
09 липня 2020 року відповідачем направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення   Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року та постанову   П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2020 року у справі   №420/3758/19 в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування припису від 10 травня 2019 року №292/19.
Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам ст. 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) колегія суддів приходить до висновку, що вказана скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Приписами ч. 4 ст. 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
У разі подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 4 ст. 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі п. 2 ч. 4 ст. 328  328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у ч. ч. 2, 3 ст. 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Із системного аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у ч. 1 ст.  328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.
Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у скарзі не зазначені передбачені ч. 4               ст.  328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
При цьому у касаційній скарзі наявні посилання на фактичні обставини справи та зазначено що оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень у розумінні ч. 4              ст. 328 КАС України.
При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від                     15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
Варто зазначити, що відповідно до приписів ст. 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 330 КАС України до касаційної скарги додаються документ про сплату судового збору.
В порушення наведених вимог, до касаційної скарги не додано такого документа.
Із касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивачем є фізична особа та оскаржується  вимога немайнового характеру.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) ставка судового збору за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлена на рівні 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року у розмірі 1921,00 грн.
Отже, ставка судового збору, що підлягає доплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 1536,80 грн (200% * ( 1921,00 * 0,4).
Реквізити для сплати судового збору: УК у Печерському районі/Печерський район/ 22030102; номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007; код ЄДРПОУ: 38004897; призначення платежу: "*; 101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Відповідно до ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 330 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу, а саме така касаційна скарга залишається без руху.
Виходячи з наведеного, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків касаційної скарги особі, яка її подала, шляхом надання до суду обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження згідно з ч. 4 ст. 328 КАС України та документа про сплату судового збору.
У випадку неусунення недоліків касаційної скарги скарга буде повернута особі, яка її подала, відповідно до п.1 ч. 4 ст.169 та ч. 2 ст. 332 КАС України.
Керуючись ст.ст. 169, 330, 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Залишити без руху касаційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення   Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року та постанову   П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2020 року у справі   №420/3758/19 за позовом    ОСОБА_1 до   Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про   визнання протиправними та скасування постанов та припису.
Надати скаржнику строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя- доповідач                                                                                              І.В. Желєзний
Судді                                                                                                                  Я.О. Берназюк                    
                                                                                                                           Н.В. Коваленко