ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7885/20 Справа № 212/3152/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Чайкін І. Б. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг
справа № 212/3152/20
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Барильської А.П.
суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.
сторони:
позивач – Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк» 
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1  ст. 369 ЦПК України,без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11 червня 2020 року, яке ухвалено суддею Чайкіним І.Б. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст рішення складено 11 червня 2020 року, -
ВСТАНОВИВ:
В травні 2020 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк» (надалі ПАТ АБ «Укргазбанк»), звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову зазначено, що 03 березня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 2018/ОВР/183-000168, на виконання умов якого ОСОБА_1 було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 та видано платіжну картку. Відповідно до Договору відповідачу було встановлено максимальний ліміт кредитування 300 000 гривень, строком на 12 місяців зі сплатою 0,00001% річних протягом пільгового періоду, 36% річних (базова процентна ставка) за користування дозволеним овердрафтом (в межах строку кредитування), 48% річних за користування овердрафтом (на прострочену заборгованість за Дозволеним овердрафтом/ Овердрафтом (кредитом). 
Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку із чим, станом на 19.12.2019 року, має заборгованість за договором в розмірі 41 137,23 гривень, яка складається із заборгованості по кредиту (поточна) - 15 231 гривня 19 копійок; заборгованості по кредиту (прострочена) - 15 362 гривень 78 копійок; заборгованості по процентах (поточна) - 468 гривень 35 копійки; заборгованості по процентах (прострочена) - 9 655 гривень 75 копійок, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь та вирішити питання про стягнення судових витрат по справі.
Рішенням Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2020 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість у сумі 40 718,06 гривень, яка складається із: заборгованості по кредиту (поточна) - 15 231 грн. 19 коп.; заборгованості по кредиту (прострочена) - 15 362 грн. 78 коп.; заборгованості по процентах (поточна) - 468 грн. 35 коп.; заборгованості по процентах (прострочена) - 9 655 грн. 75 коп.
В частині позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по процентах (поточна) у сумі 419 грн. 17 коп. відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» судовий збір в сумі 2080,55 грн. 
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по процентах (поточна) у сумі 419 грн. 17 коп. та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення вказаних позовних вимог посилаючись на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в стягненні з відповідача заборгованості по процентах (поточної) в розмірі 419,17 грн. (різниці між ставкою 42% та 36%), оскільки Заявою-Договором № 2018/ОВР/183-000168 від 03.03.2019 року Позичальнику була встановлена змінювана процентна ставка за користування кредитом у розмірі 36 % річних на строк дії дозволеного овердрафту 12 місяців, та після спливу вказаного строку з 03.03.2019 року позичальнику була встановлена процентна ставка за користування кредитом у розмірі 42 % річних на підставі протоколу № 080818 засідання Комітету з питань управління активами та пасивами ПАТ АБ «Укргазбанк».
Відзив на апеляційну скаргу не подавався.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.
Рішення суду першої інстанції не оскаржено в частині задоволення позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у сумі 40 718,06 гривень, яка складається із: заборгованості по кредиту (поточна) - 15 231 грн. 19 коп.; заборгованості по кредиту (прострочена) - 15 362 грн. 78 коп.; заборгованості по процентах (поточна) - 468 грн. 35 коп.; заборгованості по процентах (прострочена) - 9 655 грн. 75 коп., тому, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в цій частині не підлягає перегляду судом апеляційної інстанції.
Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по процентах (поточна) у сумі 419 грн. 17 коп., суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження повідомлення позичальника у встановленому законом та договором порядку про зміну процентної ставки, тому розмір заборгованості по процентах (поточна) у сумі 419 грн. 17 коп., розрахована Банком за підвищеною процентною ставкою, не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 03 березня 2018 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 був укладений Договір про приєднання до Правил (договірних умов) надання банківських послуг по картковим продуктам (надалі - договір овердрафту), що підтверджується особистим підписом відповідача ОСОБА_1 в заяві - договорі № 218/І-С/183-000252 Програма кредитування «Домовичок» (а.с.5)
На виконання умов Договору овердрафту (приєднання) Позичальнику на його картковий рахунок № НОМЕР_1 . було встановлено максимальний ліміт овердрафту в сумі 300 000 грн. строком на 12 місяців зі сплатою 0,00001% річних протягом пільгового періоду, 36% річних (базова процентна ставка) за користування дозволеним овердрафтом (в межах строку кредитування), 48% річних за користування овердрафтом (на прострочену заборгованість за Дозволеним овердрафтом/ Овердрафтом (кредитом). 
Для здійснення операцій за овердрафтом Позичальнику була видана окрема платіжна картка та конверт з ПІН-кодом, що підтверджується розпискою Позичальника від 27.02.2018 року (а.с.6).
При цьому сторонами в Заяві-Договорі № 2018/ОВР/183-000168 від 03.03.2019 року погоджено, що Позичальник доручає Банку після закінчення строку дії Дозволеного овердрафту, визначеного в Заяві-Договорі, продовжувати дію Дозволеного овердрафту на новий такий самий строк необмежуючий кількість разів на умовах, визначених Договором. Підтвердженням того, що Банк виконуватиме це доручення Клієнта, буде доступність кредитних коштів Клієнту станом на наступний календарний день після закінчення строку дії Дозволеного овердрафту.
Посилаючись на невиконання відповідачем умов Договору про надання банківських послуг, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, зокрема заборгованість по процентах (поточна) у сумі 419 грн. 17 коп., яка розрахована Банком за процентною ставкою 42 %, а не за процентною ставкою 36 %.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання, його умови розроблює підприємець, в даному випадку ПАТ АБ «Укргазбанк».
Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За змістом частини 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Вказане дає підстави для висновку, що Банк має право пред`явити вимогу боржнику як у позасудовому порядку, так і одразу у судовому, оскільки безпосередня заборона на вчинення таких дій у законі або договорі відсутня. Умови кредитного договору не містять чіткої вимоги щодо пред`явлення вимоги спочатку у позасудовому порядку, в разі її невиконання - у судовому.
Зважаючи на наведене, пред`явивши позов до суду, Банк скористався своїм правом заявити вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором. Заборона щодо пред`явлення позову без пред`явлення досудової вимоги за таких фактичних обставин законом чи договором не встановлена.
Отже, пред`явивши позов про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, кредитор відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання.
За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість по процентах (поточну та прострочену).
Як вбачається із матеріалів справи, згідно з Заявою-Договором № 2018/ОВР/183-000168 від 03.03.2019 року, яка підписана відповідачем, встановлена максимальна сума ліміту дозволеного овердрафту - 300 000 грн., початкова сума ліміту дозволеного овердрафту – 0,00 грн., строк дії ліміту дозволеного овердрафту - 12 місяців у період з 03 березня 2018 року по 01 березня 2019 року, базова процентна ставка по наданому кредиту встановлена у розмірі 36,00%, пільгова процентна ставка - 0,0001% (застосовується у разі наявності пільгового періоду), із процентною ставкою на прострочену заборгованість за дозволеним овердрафтом та / або овердрафтом (кредитом) 48,00% (а.с.5).
Проте, як вбачається з матеріалів справи, ПАТ АБ «Укргазбанк» змінювалися процентні ставки за кредитами, що відображено у розрахунку заборгованості, який надав позивач.
Зокрема, позивач надав до суду витяг з протоколу № 2703218/1 спільного засідання Комітету з питань управління активами та пасивами та Тарифного комітету АБ «Укргазбанк» від 27 березня 2018 року, згідно якого було вирішено викласти та затвердити процентні ставки за продуктом «Універсальна картка «Домовичок» у новій редакції: процентна ставка за користування кредитом у формі дозволеного овердрафту – 30% для клієнтів ЗКП/пенсіонерів з пільговим періодом 30 днів, 36% - для інших клієнтів банку з пільговим періодом 30 днів (а.с.38).
Згідно п. 4.5. витягу з протоколу № 080818 засідання Комітету з питань управління активами та пасивами ПАТ АБ «Укргазбанк» від 08 серпня 2018 року було вирішено викласти та затвердити процентні ставки за продуктом роздрібного овердрафтового кредитування «Універсальна картка «Домовичок» у новій редакції: 30% - для клієнтів ЗКП/пенсіонерів з пільговим періодом 30 днів, 42% - для інших клієнтів банку з пільговим періодом 30 днів (а.с.39-40).
Частиною 3 статті 1056-1 ЦК України визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Відповідно до частини 4 статті 1056-1 ЦК України, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.
У разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.
З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.
Такий правовий висновок наведений у Постанові Верховного Суду від 11 жовтня 2017 року у справі № 347/1910/15-ц.
З розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за Заявою-Договором № 2018/ОВР/183-000168 від 03.03.2019 року за період з 05.07.2018 року по 02.12. 2019 року вбачається, що з 03.03.2019 року по 02.12.2019 року Банком було розраховано заборгованість по процентах (поточну) за підвищеною процентною ставкою 42%, замість встановленої договором 36% (а.с.45-46).
Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Встановивши, що позивачем не надано доказів на підтвердження повідомлення позичальника у встановленому законом та договором порядку про зміну процентної ставки, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по процентах (поточна) у сумі 419 грн. 17 коп. (різниця між ставкою 42% та 36 %), яка розрахована банком за підвищеною процентною ставкою.
Наведеним вище спростовуються доводи апеляційної скарги позивача про те, що Заявою-Договором № 2018/ОВР/183-000168 від 03.03.2019 року Позичальнику була встановлена змінювана процентна ставка за користування кредитом у розмірі 36 % річних на строк дії дозволеного овердрафту 12 місяців, та після спливу вказаного строку з 03.03.2019 року позичальнику була встановлена процентна ставка за користування кредитом у розмірі 42 % річних на підставі протоколу № 080818 засідання Комітету з питань управління активами та пасивами ПАТ АБ «Укргазбанк», оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження повідомлення позичальника у встановленому законом та договором порядку про зміну процентної ставки.
Отже, висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по процентах (поточна) у сумі 419 грн. 17 коп. (різниця між ставкою 42% та 36 %), яка розрахована банком за підвищеною процентною ставкою, є обґрунтованим.
Таким чином, вирішуючи спір в оскаржуваній частині, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі. 
Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду в оскаржуваній частині, а доводи апеляційної скарги не спростовують зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому колегія суддів вважає, що підстави для його скасування в оскаржуваній частині і задоволення апеляційної скарги відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» -  залишити без задоволення.
Рішення  Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2020 рокув оскаржуваній частині - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повне рішення суду складено 30 вересня 2020 року. 

Головуючий:

Судді: