ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року		Справа № 140/3147/19 пров. № А/857/5839/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Курильця А.Р., Мікули О.І.,
при секретарі судового засідання – Пильо І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Аванта» на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року (суддя Валюх В.М., м.Луцьк, повний текст складено 20 березня 2020 року) у справі за його позовом до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Аванта» (далі – ТОВ) звернулося до суду із позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі – Головне управління) в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 11.10.2019 №000059-32 (далі – Рішення).
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права,просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
В доводах апеляційної скарги вказує,що документальною плановою виїзною перевіркою ТОВ встановлено порушення, зокрема, Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі – Закон №481/95-ВР) у частині реалізації алкогольних напоїв за цінами, нижчими від розміру мінімальних оптово-відпускних цін на алкогольні напої, встановлені постановою Кабінету Міністрів України (далі – КМУ) від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв»(далі – Постанова №957) у складі-магазині за адресою: провул. Макарова, 5 у м.Луцьку (далі – склад магазин; Адреса відповідно), за наслідками якої і прийнято оскаржуване Рішення, яким за факт оптової торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні ціни на такі напої, застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 102980,94 грн. Зазначає, що виходячи із законодавчого визначення порядку обчислення мінімальної оптово-відпускної ціни, ТОВ окремі види алкогольних напоїв реалізовувало за оптовою ціною 89,88 грн, чим повністю дотримано мінімальну оптово-відпускну ціну на алкоголь, жодних порушень Закону №481/95-ВР чи Постанови №957 не допущено, ціна алкогольного напою сформована саме на основі формули, прописаній в Постанові №957. Вважає, що висновки перевірки суперечать нормам Закону №481/95-ВР та Постанови №957, оскільки законодавство розмежовує формування мінімальної оптово-відпускної ціни та заокруглення цін до « 0», розглядає їх як дві окремі дії, з окремими правовими наслідками для суб`єктів господарювання за їх нездійснення, а не заокруглення ціни на алкогольні вироби до « 0» в копійках не може кваліфікуватись як недотримання мінімальних оптово-відпускних цін на алкогольні напої.Крім того, викладені в акті перевірки висновки ґрунтуються на підставі даних щодо торгової марки товару, без перевірки реалізованих алкогольних напоїв на відповідність кодам УКТЗЕД. 
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Позивач у відповіді на відзив підтримує доводи, що викладені ним в апеляційній скарзі.
Крім того, від відповідача надійшло про відкладення розгляду справи на інший час у зв`язку із карантинними обмеженнями, що введені на території України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 №211, а також відсутністю у період дії карантину автобусного та залізничного сполучення між містами Луцьк та Львів.
Розглянувши вказане клопотання, суд апеляційної інстанції вважає, що таке не підлягає задоволенню, оскільки поверхневі та загальні покликання на умови карантину зі сторони юридичної особи (апелянта) не можуть вважатися достатньою підставою для відкладення розгляду справи. 
Про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений завчасно (23.06.2020).
Також відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність в судовому засіданні учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача (його представників). Водночас, будь-яких нових доказів або обставин по справі останнім не наведено, клопотань про їх витребування/долучення тощо останнім не заявлено.
В протилежному випадку відкладення розгляду справи без пошуку реальних можливостей здійснювати правосуддя в умовах карантину може бути розцінено як самоусунення від виконання обов`язку по здійсненню розгляду справи.
Додатково суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до частини п`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС) учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки суду, а й учасників справи.
Так, Європейський суд з прав людини (далі – Суд) в рішенні від 07.07.1989р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. 
У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Суду, є доцільнішим, ніж усні слухання; розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.
Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає/ не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки під час документальної планової виїзної перевірки встановлено факт оптового продажу у складі-магазині, належному позивачу, горілки «Медофф Класік», 0,7 дм куб, спирт 40% об та горілки «Марлін Атлантік», 0,7 дм куб, спирт 40% об за ціною 89,88 грн (тоді як мінімальна оптово-відпускна ціна на такі напої повинна становити не менше 89,90 грн), що є порушенням Постанови №957 разом з додатком та примітками 1 - 4, тому у відповідача були наявні правові підстави для застосування фінансових санкцій за факт оптової торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні ціни на такі напої.
Такі висновки суду першої інстанції частково відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, однак вказане судове рішення не може бути залишене без змін, з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ТОВ зареєстроване як юридична особа 07.11.2007, з 08.11.2007 перебуває на податковому обліку у відповідача. Основним видом його діяльності є: КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, крім того також КВЕД 46.34 Оптова торгівля напоями (а.с.16).
На підставі акта від 24.07.2019 №15312/14-01/35495114 (далі – Акт) документальної планової виїзної перевірки позивача щодо дотримання податкового, валютного законодавства, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2017 по 31.03.2019 було встановлено порушення позивачем вимог Закону №481/95-ВР у частині реалізації алкогольних напоїв за цінами, нижчими від розміру оптово-відпускних цін на алкогольні напої, встановлених Постанови №957, у складі-магазині за Адресою (а.с.9-14).
Зокрема за змістом Акта перевіркою видаткових накладних контрагентам встановлено факт реалізації алкогольних напоїв за цінами нижчими за розмір мінімальних гуртових цін на алкогольні напої, встановлених Постановою №957. А саме реалізовано фізичним особам-підприємцям (далі – ФОП) ОСОБА_1 3 пляшки горілки «Медофф Класік» 0,7 дм/3, спирт 40% об (далі – Медофф Класік), ФОП ОСОБА_2 , 5 пляшок Медофф Класік, Товариству з обмеженою відповідальністю «Полісся-Трейд» (далі – ТОВ-1) 2 пляшки горілки «Марлін Атлантік», 07дм/3, спирт 40% об (далі - Марлін Атлантік), ФОП ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 по 2 пляшки Медофф Класік за гуртовою відпускною ціною за одиницю 89,88 грн, замість гуртової відпускної ціни за одиницю із врахуванням мінімальних оптових цін із заокругленням 89,90 грн (а.с.85-93).
При цьому, вказані алкогольні напої входили до складу партії поставлених різними контрагентами ТОВ алкогольних напоїв відповідно до наданих останнім видаткових накладних (а.с.78, 80, 83).
11.10.2019 Головним управлінням на підставі Акта прийнято Рішення, яким на підставі абзацу 17 частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР до ТОВ застосовано фінансові санкції за факт оптової торгівлі алкогольними напоями за цінами нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні ціни на такі напої у вигляді штрафу в розмірі 102980,94 грн, що відповідає сумам, які були визначені за повну партію товару із якої продані вище наведені алкогольні напої (а.с.15).
Не погодившись із вказаним Рішеннями відповідача позивач звернувся до суду із цим позовом.
Відповідно до підпункту 19-1.1.20 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі – ПК) контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої.
В силу приписів пункту 75.1 статті 75 ПК контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. 
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені Законом №481/95-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).
Статтею 1 Закону №481/95-ВР встановлено, що мінімальні оптово-відпускні ціни на алкогольні напої - ціни, які визначаються за кодами виробів Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності за 1 літр 100-відсоткового спирту, обраховані виходячи з найнижчої оптової ціни на вітчизняну або контрактної вартості на імпортну продукцію та податків і зборів, які відповідно до чинного законодавства підлягають сплаті з одиниці продукції вітчизняними виробниками й імпортерами, та з урахуванням вартості тари.
Частиною першою статті 15 Закону №481/95-ВР передбачено, що оптова торгівля на території України алкогольними напоями та тютюновими виробами здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами.
У статті 1 Закону №481/95-ВР визначено оптова торгівля – це діяльність по придбанню і відповідному перетворенню товарів для наступної їх реалізації суб`єктам господарювання роздрібної торгівлі, іншим суб`єктам господарювання.
Роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.
Пунктом 2 «Порядку провадження торговельної діяльності та правила торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів» затвердженого постановою КМУ від 15.06.2006 №833 встановлено, що у цих Порядку та правилах терміни вживаються у значенні, наведеному у ДСТУ 4303-2004 «Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять».
Оптова торгівля – це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів за договорами поставки партіями для подальшого їх продажу кінцевому споживачеві через роздрібну торгівлю, для виробничого споживання та надання пов`язаних із цим послуг (підпункт 4.5 пункту 4 ДСТУ 4303:2004).
Відповідно до підпункту 4.4 пункту 4 ДСТУ 4303:2004 роздрібна торгівля – це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачу та надання йому торговельних послуг.
З аналізу викладених норм вбачається, що відмінністю оптової від роздрібної торгівлі є продаж товарів у значній кількості суб`єктам господарювання для подальшої їх реалізації у роздріб кінцевому споживачу.
За змістом частини першої статті 17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Частиною другою цієї статті Закону №481/95-ВР передбачено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.
Відповідно до статті 18 Закону №481/95-ВР КМУ надано право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.
Як видно зі змісту Акта, під час перевірки складу-магазину ТОВ встановлено факт реалізації алкогольних напоїв за цінами нижчими за розмір мінімальних гуртових цін на алкогольні напої встановлені Постановою №957, а саме реалізовано 14 пляшок Медофф Класік та 2 пляшки Марлін Атлантік об`ємом 0,7 дм/3, вмістом спирту 40% об, за ціною 89,88 грн, яка є нижчою від встановлених мінімальних оптово-відпускних цін на алкогольні напої, що встановлені цією Постановою.
Пунктом 1 Постанови №957 (в редакції, чинні на час виникнення спірних відносин) встановлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв згідно з додатком до даної постанови.
Так, мінімальна оптово-відпускна ціна за 1 літр 100-відсоткового спирту щодо товарів, які місять коди УКТ ЗКД 2208 60, 2208 70, 2208 90, а саме: горілка та лікеро- горілчані вироби, інші становить 321 грн. 
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що відповідно до вказаної Постанови №957 розмір мінімальної оптово-відпускної ціни для горілки становить 321 грн за 1 літр 100-відсоткового спирту, відповідно мінімальна оптово-відпускна ціна за товар Медофф Класік та Марлін Атлантік об`ємом 0,7 дм/3, вмістом спирту 40% об, становить: 321*0,7*40% - 89,88 грн (89,90 з урахуванням заокруглення).
Правила округлення врегульовані Постановою Правління Національного банку України «Про оптимізацію обігу монет дрібних номіналів» від 15.03.2018 №25 та пунктом 4 примітки до Постанови №957, відповідно до якої мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни на окремі види алкогольних напоїв, визначені (розраховані) згідно з примітками 1-3 цього додатка, заокруглюються:у бік зменшення до найближчого числа, що закінчується на 0, якщо закінчуються від 1 до 4 копійок; у бік збільшення до найближчого числа, що закінчується на 0, якщо закінчуються від 5 до 9 копійок.
Таким чином, під заокругленням слід розуміти математичну операцію, яка полягає в заміні числа в бік збільшення або зменшення з відповідною точністю.
Отже, у випадку реалізації однієї пляшки горілки, фінальна вартість реалізації товару Медофф Класік та Марлін Атлантік 0,7 л (40%), із урахуванням заокруглення становить 89,90 грн, що не є нижчою за мінімальну оптово-відпускну ціну 321 грн, яка встановлена Постановою №957, від розрахунку якої за 0,7 л (40%) розмір її становить 89,88 грн.
Тому висновок відповідача щодо продажу алкогольних напоїв за ціною, нижче від мінімальної оптово-відпускної ціни є необґрунтованим та таким, що зроблений в зв`язку із маніпулюванням правилами округлення ціни на товар.
Згідно з частиною другої статті 6 КАС та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики Європейського Суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) як джерела права.
За практикою ЄСПЛ втручання держави вважатиметься «необхідним в демократичному суспільстві» із законною метою, якщо воно відповідає «нагальній соціальній потребі», зокрема якщо воно є співмірним щодо законної мети, яка переслідується, а також якщо причини, на які посилаються національні органи влади для виправдання такого втручання, є «доречними та достатніми» (див., наприклад, справу «Костер проти Сполученого Королівства» (Coster v. the United Kingdom), № 24876/94, п. 104, рішення; справа «С. і Марпер проти Сполученого Королівства» (S. and Marper v. еhe United Kingdom) [Велика Палата], №№ 30562/04 та 30566/04, п. 101).
Виходячи з наведеного, та з огляду на те, що розмір застосованої до позивача санкції згідно з Рішенням відносно виявлених недоліків, а саме продажу алкогольних напоїв без урахування правил заокруглення, різниця у ціні якої становить, щодо всіх перелічених у Акті товарів 32 копійки, хоча розрахована вартість проданого товару відповідає ціні відносно мінімальної оптово-відпускної ціни 321 грн за 0,7 л (40%), суд апеляційної інстанції приходить до висновку що визначений відповідачем розмір штрафу не відповідає критерію пропорційності, є занадто великим відносно розміру порушення і відносно легітимної мети держави.
Частиною першою статті 317 КАС передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Зважаючи на те, що розрахована вартість проданих товарів відповідає ціні відносно мінімальної оптово-відпускної ціни 321 грн за 0,7 л (40%), що встановлена Постановою №957, суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про можливість в спірних відносинах прийняти рішення на користь платника податків та визнати протиправним і таким, що підлягає скасуванню оскаржуване Рішення.
Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції допустив неправильне тлумачення норм матеріального права, що призвело до безпідставної відмови у задоволенні позову, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню із відповідним відшкодуванням за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, судових витрат понесених відповідачем, згідно норм статті 139 КАС.
Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Аванта» задовольнити.
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 11 жовтня 2019 року №000059-32.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (ЄДРПОУ: 43143484) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Аванта» (ЄДРПОУ: 35495114) судові витрати у вигляді судового збору за подання позову та апеляційної скарги в сумі 5074 (п`ять тисяч сімдесят чотири) гривень.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 16 липня 2020 року.